ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/8597/24
категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" із позовом, у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картки відмови в митному оформленні товару № UA101020/2023/001588 від 07.11.2023 року.
В обгрунтування позовних вимог, зазначено, що 07 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" (далі - позивач) було заявлено до митного оформлення на Житомирській митниці Державної митної служби України (далі - відповідач) отриманий від Компанії Hunan Lianchuang Trading Co., Ltd - Китай, за Контрактом № 11/21 від 04 серпня 2021 року та Додатком №21 до Контракту від 04.08.2023 року, товар та подано до відповідача митну декларацію 23UA101020043060U2. Не дивлячись на всі надані документи, що підтверджують митну вартість товарів, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картку відмови в митному оформленні товару № UА101020/2023/001588 від 07.11.2023 року.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 відкрито провадження у справі за спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги, з мотивів, викладених у позовній заяві.
Відповідач подав до суду заперечення на відповідь, у яких стверджує, що позовні вимоги не обгрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.
07 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" було заявлено до митного оформлення на Житомирській митниці Державної митної служби України отриманий від Компанії Hunan Lianchuang Trading Co., Ltd - Китай, за Контрактом № 11/21 від 04 серпня 2021 року та Додатком №21 до Контракту від 04.08.2023 року, товар та подано до відповідача митну декларацію 23UA101020043060U2. 
Митна вартість вказаного товару була визначена позивачем за ціною господарської операції, визначеної у відповідності до Контракту № 11/21 від 04 серпня 2021 року, на підставі рахунку-фактури (інвойсу) WJ233240 від 04.08.2023 року, Додатку №21 до Контракту від 04.08.2023 року. До митної вартості також включені витрати на транспортування оцінюваного товару до митної території України у відповідності з документом, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.11.2023 року. Таким чином, ціна товару за договором - 19125 доларів США. Витрати на транспортування оцінюваного товару до митної території України - 207631,99 грн.
Митною декларацією 23UA101020043060U2 від 07.11.2023 року були розраховані митні платежі в загальному розмірі 233206,15 грн., в тому числі ввізне мито (код 020) -44847,34 грн. та податок на додану вартість (код 028) - 1883 58,81 грн.
До митної декларації позивачем було додано наступні документи:
Пакувальний лист б\н від 04.08.2023 року, рахунок-фактура (інвойс) WJ233240 від 04.08.2023 року, Коносамент SZYH23083351 від 05.09.2023 року, Банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення) №37JBKLN8 від 09.08.2023 року та копія swift протоколу до нього, Банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення) №39JBKLN9 від 05.09.2023 року та копія swift протоколу до нього, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.11.2023 року, Додаток № 21 до Договору (Контракту) від 04.08.2023, Договір (Контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №11/21 від 04.08.2021. 
Позивачем було додатково надано висновок про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, прайс-лист виробника товару, виписка з бухгалтерської документації.
Всі зазначені документи були надані відповідачу 07.11.2023 року.
07.11.2023 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №ПА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картку відмови в митному оформленні товару № UА101020/2023/001588 від 07.11.2023 року. Зазначено, що «...Товар № 1 - Метод 2а не може бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари Митна вартість визначена за методом 2б, яка грунтується на раніше визнаній митними органами вартості операції з подібними (аналогічним) товаром за МД№ 23UА101020033040U1 від 31.08.2023 ...» Запропоновано подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 сплатити платежі у повному обсязі.
Користуючись правом митного оформлення товару під гарантії, позивач здійснив митне оформлення товару згідно митної декларації від 07 листопада 2023 року 23UА101020043214U0 за митною вартістю визначеною відповідачем, та сплатив митні платежі у загальному розмірі 380149,42 грн.
Позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації винесені з порушенням норм чинного законодавства України є протиправним та підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.
Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів регулюється Митним кодексом України (далі - МК України).
Положеннями етапі 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною першою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
За змістом ч. 4-5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, с ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 1 -2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За вимогами ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї етап і, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За вимогами частин 1 -3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму Імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) га другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Положеннями частин 1-3 статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вар гість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
За приписами частин 4-6 статі 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обгрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу: надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Подані документи є оригінальними, непідробленими, без розбіжностей та містять достатній обсяг відомостей для підтвердження числових значень задекларованої митної вартості товарів.
Як вже зазначалося, 07 листопада 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" було заявлено до митного оформлення на Житомирській митниці Державної митної служби України отриманий від Компанії Hunan Lianchuang Trading Co., Ltd - Китай, за Контрактом № 11/21 від 04 серпня 2021 року та Додатком №21 до Контракту від 04.08.2023 року, товар та подано до відповідача митну декларацію 23UA101020043060U2. 
Митна вартість вказаного товару була визначена позивачем за ціною господарської операції, визначеної у відповідності до Контракту № 11/21 від 04 серпня 2021 року, на підставі рахунку-фактури (інвойсу) WJ233240 від 04.08.2023 року, Додатку №21 до Контракту від 04.08.2023 року. До митної вартості також включені витрати на транспортування оцінюваного товару до митної території України у відповідності з документом, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.11.2023 року. Таким чином, ціна товару за договором - 19125 доларів США. Витрати на транспортування оцінюваного товару до митної території України - 207631,99 грн.
Митною декларацією 23UA101020043060U2 від 07.11.2023 року були розраховані митні платежі в загальному розмірі 233206,15 грн., в тому числі ввізне мито (код 020) -44847,34 грн. та податок на додану вартість (код 028) - 1883 58,81 грн.
До митної декларації позивачем було додано наступні документи:
Пакувальний лист б\н від 04.08.2023 року, рахунок-фактура (інвойс) WJ233240 від 04.08.2023 року, Коносамент SZYH23083351 від 05.09.2023 року, Банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення) №37JBKLN8 від 09.08.2023 року та копія swift протоколу до нього, Банківський платіжний документ, що стосується товару (платіжне доручення) №39JBKLN9 від 05.09.2023 року та копія swift протоколу до нього, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.11.2023 року, Додаток № 21 до Договору (Контракту) від 04.08.2023, Договір (Контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №11/21 від 04.08.2021. 
Позивачем було додатково надано висновок про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, прайс-лист виробника товару, виписка з бухгалтерської документації.
Всі зазначені документи були надані відповідачу 07.11.2023 року.
07.11.2023 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів №ПА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картку відмови в митному оформленні товару № UА101020/2023/001588 від 07.11.2023 року. Зазначено, що «...Товар № 1 - Метод 2а не може бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні товари Митна вартість визначена за методом 2б, яка грунтується на раніше визнаній митними органами вартості операції з подібними (аналогічним) товаром за МД№ 23UА101020033040U1 від 31.08.2023 ...» Запропоновано подати належним чином оформлену митну декларацію відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 сплатити платежі у повному обсязі.
Користуючись правом митного оформлення товару під гарантії, позивач здійснив митне оформлення товару згідно митної декларації від 07 листопада 2023 року 23UА101020043214U0 за митною вартістю визначеною відповідачем, та сплатив митні платежі у загальному розмірі 380149,42 грн.
Таким чином, внаслідок коригування митної вартості товарів позивач переплатив митних платежів на загальну суму 146943.27 грн в т.ч. ввізне мито (код 020) -28258,32 грн. та ПДВ - 118684,95 грн.
Відповідно до ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів є метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Частиною 10 ст. 58 МК України встановлено виключний перелік витрат покупця, які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Згідно з п.6.1. Договору товар постачається, якщо інше не зазначено у Додатках, на умов FОВ Циндао, Китяй (Інкотермс 2000) теж саме зазначено і в рахунку-фактурі WJ23 3240 від 04.08.2023 року.
За умовами поставки FОВ згідно з Інкотермс 2000 продавець виконав умови поставки, коли товар перейшов на борт судна у вказаному порту відвантаження. Тобто витрати з поставки товару з порту відвантаження (в нашому випадку Циндао, Китай) до митної території України не включені в ціну товару у договорі і повинні бути додані покупцем до митної вартості товару, що і було зроблено позивачем.
Будь-яких інших складових митної вартості товарів, визначених частиною 10 ст. 58 МК України, умовами Договору не передбачено і відповідних витрат покупцем не здійснювалось.
На виконання вимог ст. 53 МК України декларантом для підтвердження митної вартості товару було надано до Житомирської митниці всі необхідні документи.
Відповідно до ч. 1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до так і після їх випуску якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що орган доходів і зборів у випадку наявності обгрунтованості сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обгрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими чому з поданих документів не можливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Разом з тим, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
У постанові від 07 травня 2020 року у справі № 1.3 80.2019.001625 Верховний суд зазначив «...наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, саме митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей».
Більше того, незважаючи на те, що відповідач безпідставно вимагав від позивача документи передбачені ч. З ст. 53 Митного кодексу України, позивач надав такі додаткові документи відповідачу у строки встановлені Митним кодексом України.
Натомість відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.
Щодо обставин прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості №UА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та джерел інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, слід зазначити таке.
У рішенні про коригування митної вартості №UА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 зокрема зазначено наступне:
«До митного оформлення надано комерційний рахунок (інвойс) №WJ233240 від 04.08.2023 неналежної якості, особливо, що стосується ціни товару за даним комерційним рахунок (інвойсом), тому комерційний рахунок (інвойс) № WJ233240 від 04.08.2023 не може бути використано в якості документа, що підтверджує ціну за товар.»
У відповідача була можливість ознайомитись з оригіналом інвойсу, на якому не має жодних розмитостей про які говорить відповідач. Крім того, відповідачу достеменно відомо, що інвойс лише один з документів, де зазначена ціна товару і позивач надавав на етапі декларування товару відповідачу інші документи, де зазначена ціна, зокрема, Додаток 21 до Контракту від 04.08.2023.
«...Надані платіжні доручення не містять посилання на додаток до контракту/специфікацію та/або рахунок-фактуру (інвойс), за якими конкретна партія товару відвантажена покупна Контракт №2 11/21 від 04.08.2021 укладено сторонами щодо невизначеної кількості та переліку товарів. Враховуючи виявлені розбіжності та невідповідності, платіжні документи № 37 від 09.08.2023 та № 39 від 05.09.2023 не можуть бути використані в якості належних та допустимих доказів фактично сплаченої ціни за товари..»
В платіжних доручення міститься посилення на Контракт, а сума зазначена в платіжних дорученнях повністю відповідає сумі зазначеній в додатку до контракту та рахунку фактурі.
В той же час, як було зазначено вище контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не встановлено, що платіжні доручення , крім посилання на договір, мають містити ще посилання на додатки до договору або будь-які інші супровідні документи, і в цьому контексті вимоги відповідача про зазначення інших даних, ніж зазначені в платіжному дорученні вже порушують приписи ч. 1 ст. 19, відповідно до якої "правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством".
В цілому сума сплачена покупцем продавцю визначена у договорі, рахунку-фактурі, та платіжних-дорученнях повністю співпадає, тому позиція відповідача щодо невідповідностей не відповідає дійсності.
Варто зазначити, що зі змісту висновку відслідковується, що за результатами дослідження ринку експерт встановив, що схожий посуд є в продажу на первинному ринку за кордоном, ринкова вартість посуду визначена на підставі аналізу інформації в мережі Інтернет, і цін на ринку за кордоном. Ціни, які зазначені в прайс-листі базові, а при оптовій торгівлі вводиться знижка розмір яких обумовлюється окремо для конкретного покупця з урахуванням кількості.
За висновками експерта, вартість, зазначена в транспортних документах на посуд однієї одиниці знаходяться в інтервалі цін, які склалися на аналогічний посуд на ринку за кордоном, і відповідає його ринковій вартості.
Таким чином, на підставі вивченої інформації, і з урахуванням досліджених документів, експерт зробив висновок проте, що ринкова вартість продукції відповідає ціні, яка вказана позивачем при митному оформленні товару.
Отже, доводи відповідача щодо неправильності інформації, яка викладена експертом у такому висновку, не містять жодних посилань на інші джерела в яких інформація про вартісні характеристики товарів відрізняється від тієї, що викладена у висновку.
Слід відмітити, що жодним нормативно-правовим актом України не встановлено вимог до змісту то форми прайс-листа постачальника. Порядок складання іноземними суб`єктами документів в іноземних державах та вимоги щодо форми та змісту таких документів визначаються законодавством відповідної іноземної держави. Прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є єдиним документом, що підтверджує митну вартість товару.
Прайс-лист виробника товару виступає в якості документу, що підтверджує митну вартість товару, лише за наявності розбіжностей, неповноти відомостей чи неточностей в основних документах.
Позивачем надано всі документи, які визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, та які застосовуються до позивача, в тому числі документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Законодавством України не встановлено обов`язок декларанта надавати документи, які підтверджують юридичні зв`язки між перевізником, з яким декларант уклав договір на послуги перевезення та підрядниками цього перевізника. В той же час , як вже було зазначено вище, ч. 1 ст.54 МК України визначає, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Довідка про транспорті витрати від 03.11.2023 містить інформацію про вартість перевезення товару у відповідності до ч.2 ст. 53 МК України, в довідці також вказано юридичну особу , з якою у позивача укладено договір про перевезення вантажу та яка надає такі послуги позивачу. У позивача укладено договір саме з ТОВ «Транслогістикюа», інші особа залучені ТОВ «Транслогістикюа» в якості субпідрядників.
Пунктом 2.2.4 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування визначено право Експедитора залучати до виконання договору третіх осіб.
У відповідності до ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.
Тобто право на залучення підрядників перевізником передбачено безпосередньо законом України. Таке ж передбачено і в договорі між перевізником та позивачем.
Пунктом 1.2. Договору про транспортно-експедиторське обслуговування визначено, що під кожне перевезення сторони можуть укласти окрему заявку. Тобто це право сторін , а не обов`язок, заявка може укладатися сторонами, а може і не укладатися.
Зазначена відповідачем митна декларація від 31.08.2023 №23UА101020033040U1 та від 07.11.2023 №23UA101020043060U2 також подавалася позивачем. Сума оплати за інвойсами (рахунками-фактурами), на підставі яких складалися митні декларації в серпні 2023 року та листопаді 2023 відрізняються, оскільки в них зазначений різний асортимент товарів.
Таким чином, відповідачем не було проведено порівняльний аналіз поданої позивачем митної декларації у листопаді 2023 року з митною декларацією, що подана в серпні 2023 року, інакше відповідач би зрозумів, що асортимент товару по цим поставкам різний.
У рішенні про коригування митної вартості товарів №UА101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 вказано, що воно прийняте із застосуванням частини шостої статті 54 МК України, при цьому митну вартість відповідач визначив за другорядним методом 2б. Його застосування передбачене ст. 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які сплинули на таке коригування.
Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим значенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосування резервного методу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 08.02.2019 у справі № 825/648'17 (№ К/9901/16592/18).
Також застосування вказаного методу без наявності відповідних висновків оцінки вартості оцінюваного та взятого для порівняння товарів не може вказувати на об`єктивність та правомірність такого методу митного оцінювання товару. У даному випадку зазначених висновків митною службою наведено не було.
Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2 параграфу (Ь) статті VII цієї угоди під дійсною вартістю слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (Ь) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.
Між тим, як свідчить зміст рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023, у ньому зазначено про неможливість Застосування методу 2а визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості.
При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.
Окрім того, витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.
При цьому, в поданих декларантом документах відсутні ознаки підробки, вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та підтверджують можливість визначення митної вартості за першим методом (ціною договору).
Однієї лише вказівки відповідача на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, який вплив це мало на митну вартістю оцінюваного товару чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картки відмови в митному оформленні товару № UA101020/2023/001588 від 07.11.2023 року. 
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов є таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" (вул. Басейна, 2, м. Житомир, 10014, ЄДРПОУ: 43427227) до Житомирської митниці Державної митної служби України (вул. Перемоги, 25, м. Житомир, 10003, ЄДРПОУ: 44005610) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA101020/2023/000132/2 від 07.11.2023 та картки відмови в митному оформленні товару № UA101020/2023/001588 від 07.11.2023.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Май Прінт" понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 6056 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці Державної митної служби України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01 травня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович