ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 594/516/26 пров. № А/857/25471/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді – Димарчук Т.М.
суддів – Москаля Р.М., Сала П.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року про повернення позовної заяви у справі № 594/516/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У Борщівський районний суд Тернопільської області 09.04.2026 надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 933 від 10.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду обгрунтоване тим, що оскаржувану постанову отримав лише 19.03.2026 поштовим зв`язком, після чого відразу (20.03.2026) звернувся до Борщівського бюро безоплатної допомоги про призначення адвоката для надання правничої допомоги. 23.03.2026 Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги було призначено адвоката. З огляду на вказане, просив суд визнати строк пропущеним з поважних причин.
Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14.04.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 933 від 10.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП – повернуто позивачу.
В ухвалі від 14.04.2026 суд першої інстанції вказав про те, що п0зов до суду подано 09.04.2026, тобто на 21 день після того, як позивач довідався про своє порушене право та отримав постанову, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн.
При цьому, судом першої інстанції вказано, що позивач не наводить причин, за яких у період після зазначених вище подій до 29.03.2026 був позбавлений можливості звернутися до суду за захистом свого права, зокрема у визначені КАС України строки щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений КАС України строк звернення до суду та не надано доказів поважності причин його пропуску. Жодний доказ та аргумент, що наведений в заяві, не свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду з позовом, оскільки не підтверджується належними доказами.
Оскільки суд визнав неповажними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строків звернення до адміністративного суду, то на підставі ч.2 ст.123 КАС України ухвалив позовну заяву повернути позивачу.
Не погодившись із прийнятою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував повідомлених заявником обставин, що свідчать по порушення строку звернення до суду з поважних причин.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з поясненнями сторони, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.
З матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції визнав неповажними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строків звернення до адміністративного суду, та на підставі частини другої статті 123 КАС України ухвалив повернути йому позовну заяву.
Колегія суддів вважає такі висновки суду передчасними та необгрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Статтею 123 КАС України визначено, що:
- у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша);
- якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга).
З вищенаведених норм КАС України слідує, що процесуальне законодавство визначає такий алгоритм вирішення судом питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі у випадку пропуску позивачем строку звернення з адміністративним позовом: позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. 
Суд, отримавши таку заяву: а) у випадку визнання повідомлених позивачем обставин такими, що свідчать про поважність причин пропуску ним строку звернення з позовною заявою, ухвалює рішення про відкриття провадження в адміністративній справі; б) у випадку визнання підстав, вказаних позивачем у заяві, неповажними, ухвалює рішення про залишення позову без руху та надає заявнику можливість у десятиденний строк, що обчислюється з дати вручення йому ухвали про залишення позову без руху, вказати інші підстави для поновлення строку;
За наслідками оцінки додатково повідомлених заявником на виконання ухвали про залишення позову без руху інших підстав для поновлення строку суд визначається щодо їх поважності та приймає одне із двох рішень:
а) визнає поважними причини пропуску строку звернення з позовною заявою та ухвалює рішення про відкриття провадження в адміністративній справі;
б) визнає неповажними підстави, вказані позивачем заяві про поновлення строку, поданій на виконання ухвали про залишення позову без руху, та ухвалює рішення про повернення позовної заяви на підставі частини другої статті 123 КАС України.
Суд першої інстанції встановив, що:
- позовна заява ОСОБА_1 від 09.04.2026 з вимогами про скасування постанови від 10.03.2026 подана до суду із пропуском встановленого статтею 286 КАС України десятиденного строку звернення до суду;
- одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду та навів підстави, які, на думку заявника, дозволяють визнати цей строк пропущеним із поважних причин.
Апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції, визнавши вказані позивачем причини для поновлення строку звернення до суду неповажними, повинен був на підставі норми частини першої статті 123 КАС України постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надати позивачу можливість у десятиденний строк вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду. Натомість суд першої інстанції прийняв передчасне та тому помилкове рішення про повернення позовної заяви на підставі частини другої статті 123 КАС України.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на те, що апеляційний суд визнав висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 помилковими, то апеляційну скаргу слід задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 139, 161, 169, 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2026 року про повернення позовної заяви, а справу № 594/516/26 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Головуючий суддя	 	Т. М. Димарчук 	
судді	 	Р. М. Москаль 	
 	 	П. І. Сало