ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
09.06.2026	Справа № 910/1375/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи
за позовом Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" 
про визнання права власності на транспортний засіб

за участі представників:
від позивача: Грищук Д.В.
від відповідача: не з`явився, 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Споживчий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингфінанс" про визнання права власності на транспортний засіб марки Renault Sandero, рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 за позивачем.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. 
23.02.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Дана ухвала суду доставлена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
Протокольною ухвалою суду від 30.04.2026 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 між позивачем (Покупець) та відповідачем (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 22-02/23КП-6, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується продати та передати у власність Покупця Автомобіль: Марка - RENAULT; Тип - SR/5SRCL/5SRCLC; Комерційний опис - SANDERO; Рік випуску - 2021; Ідентифікаційний номер - VF15SRCLC68237212, бувший у використанні, в подальшому - Автомобіль.
Згідно з п. 1.2. договору Покупець зобов`язується провести розрахунок та прийняти Автомобіль у відповідності до умов даного договору.
Загальна сума договору становить 51 123,00 грн., в т. ч. ПДВ - 8 520,50 грн. (п. 1.3 договору).
У пунктах 3.3, 3.4 договору визначено, що датою передачі вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. Право власності на Автомобіль переходить до Покупця з моменту підписання видаткової накладної.
Із матеріалів справи слідує, що за спірний автомобіль позивач заплатив на користь відповідача грошові кошти в сумі 51123 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 24.02.2023 № 40. 
24.01.2026 позивач звернувся до Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях №5946 (ТСЦ МВС №5946) з метою реєстрації права власності на вказаний вище транспортний засіб за позивачем. 
Згідно з відповіддю від 24.01.2026 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях №5946 реєстрацію права власності на транспортний засіб марки Renault Sandero, рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_1 , бувший у використанні, реєстраційний номер НОМЕР_2 за позивачем провести не можливо, так як на виконання Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпрчепів, мотоколясок інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, з подальшими змінами та доповненнями, проведено перевірку і встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛізингФінанс» знаходиться в реєстрі боржників за виконавчим провадженням і провести перереєстрацію автомобілю за позивачем не є можливим.
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Як установлено судом, позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу від 22.02.2023 № 22-02/23КП-6 сплачено на користь відповідача за автомобіль марки Renault Sandero, рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_1 , грошові кошти 51123 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 24.02.2023 № 40. 
Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За змістом наведеної норми позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.
Позов про визнання права власності у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України, пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання наявного права, а не намір набути таке право за рішенням суду.
Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідач - будь-яка особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.
Водночас, матеріали даної справи не містять доказів того, що відповідач не визнає право власності позивача на автомобіль марки Renault Sandero, рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_1 .
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20, як положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації.
Разом із цим, із відповіді від 24.01.2026 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях на звернення позивача щодо реєстрації права власності на вказаний вище транспортний засіб за позивачем слідує, що сервісний центр із посиланням на положення Порядку № 1388 відмовив у здійсненні реєстрації у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛізингФінанс» знаходиться в реєстрі боржників за виконавчим провадженням.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. 
Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на момент прийняття рішення про відмову в перереєстрації транспортного засобу) (далі - Порядок № 1388), встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
24.12.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1727 «Про внесення зміни до пункту 15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388», що набрала законної сили з 01.01.2026 року.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1388 (у редакції від 01.01.2026) у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, зокрема коли: транспортний засіб набуто у власність лізингоодержувачем у порядку, визначеному статтею 7 Закону України «Про фінансовий лізинг».
Як слідує з відповіді від 24.01.2026 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, останнім прийнято рішення про відмову позивачу в перереєстрації автомобіля на підставі договору купівлі-продажу предмету лізингу на позивача, оскільки в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛізингФінанс». 
Однак, матеріали справи не містять відомостей щодо реалізації позивачем права на оскарження в судовому порядку прийнятого рішення Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про відмову в перереєстрації спірного транспортного засобу.
За наведених обставин, оскільки відповідачем не заперечується право власності позивача на автомобіль марки Renault Sandero, рік випуску 2021, номер шасі НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування в даному випадку положень статті 392 ЦК України та визнання за позивачем права власності на зазначений транспортний засіб.
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Споживчого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Сумський" відмовити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повне судове рішення складено: 24.06.2026 року.

Суддя К.В. Полякова