Ухвала
13 березня 2026 року
м. Київ
справа № 761/14795/23
провадження № 61-2186ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року і додаткове рішення цього суду від 8 квітня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» про визнання незаконним і скасування наказу в частині оголошення простою, стягнення різниці між середнім заробітком та оплатою 
за простій,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної компанії 
з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», у якому просила визнати незаконним і скасувати наказ відповідача «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 39к 
від 27 квітня 2022 року в частині оголошення з 1 травня 2022 року простою 
ОСОБА_1 , не з вини працівника, відповідно до положень статей 34 
і 113 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України; стягнути з відповідача різницю між середнім заробітком та оплатою за простій з 1 травня 2022 року 
до 3 лютого 2023 року, а також вирішити питання щодо відшкодування судових витрат.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року 
у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 8 квітня 
2025 року заяву Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», в інтересах якої діяв адвокат Клименко А. Р., про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
У задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла адвокат Голиця Т. І., залишено без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 лютого 2025 року та додаткове рішення цього ж суду від 8 квітня 2025 року залишено без змін.
19 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2., сформувала у підсистемі «Електронний суд» касаційну скаргу, зареєстровану Верховним Судом 23 лютого 2026 року, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва 
від 18 лютого 2025 року і додаткове рішення цього суду від 8 квітня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2025 року.
Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.
У касаційній скарзі заявник стверджує, що позов не містить вимог майнового характеру, що суперечить змісту заявлених позовних вимог та клопотанню касаційної скарги.
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги та перелік до неї визначені 
статтею 392 ЦПК України.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення 
від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
У цій справі пред`явлено позов, що має одночасно майновий і немайновий характер, зокрема, вимогою майнового характеру є стягнення різниці між середнім заробітком та оплатою за простій з 1 травня 2022 року до 3 лютого 2023 року,однак відомості про ціну позову в матеріалах касаційного провадження відсутні.
З огляду на те, що касаційна скарга та судові рішення судів першої і апеляційної інстанцій не містять інформації про ціну позову, заявнику необхідно надати такі відомості, виходячи із розрахунку різниці суми коштів заробітної плати за час перебування у простої, розрахованої за правилами статті 113 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України та постанови Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 221, та надати відповідні докази на підтвердження цього.
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду 
міста Києва від 18 лютого 2025 року і додаткове рішення цього суду від 8 квітня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 
2025 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначеного недоліку.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С. О. Карпенко