ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/2306/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;
(Південно-західний апеляційний господарський суд, м. Одеса, пр-т Шевченка,29)

секретар судового засідання (за доручення головуючої судді): Романенко Д.С.;
за участю представників сторін:
від прокуратури – Волкова Н.М.;
від Херсонської міської ради Херсонської області – Табакар В.С.;
від Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона №19” - Лакотош Д.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 (повний текст рішення складено 04.11.2025)
по справі №916/2306/25
за позовом керівника Херсонської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради Херсонської області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона №19” 
про стягнення 1 469 512,37 грн,
(суддя першої інстанції Волков Р.В., дата та місце ухвалення рішення: 27.10.2025, Господарський суд Одеської області, м. Одеса, пр-т Шевченка,29),

Керівник Херсонської окружної прокуратури (далі – Прокурор) в інтересах держави в особі Херсонської міської ради Херсонської області (далі – Позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона № 19” (далі – Відповідач, Товариство) про стягнення безпідставно збережених коштів за користування без належних правових підстав земельною ділянкою (кадастровий номер: 6510136900:01:001:2033) у розмірі 1 469 512,37 грн.
В обґрунтування своїх вимог Прокурор посилався на наступні обставини:
- по Миколаївському шосе, 6 у м. Херсоні розміщене нерухоме майно (нежитлова будівля), що належить Товариству на праві приватної власності;
- належна Відповідачу нежитлова будівля складається з торговельного центру літера “А” площею 3361,8 кв.м., спортзалу літера “Б” площею 532,2 кв.м., сараїв літера “В”, “Г”, кіоску літера “Д”, огорожі №1,2,3,4, входу до підвалу літери “а1”, “а2”;
- вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної форми власності, площею 0,6039 га, з кадастровим номером 6510136900:01:001:2033, землі житлової та громадської забудови, яка сформована з 22.02.2018 та знаходиться за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 6 (далі – земельна ділянка);
- у період з 22.10.2012 по теперішній час Товариство використовує земельну ділянку без будь-яких правовстановлюючих документів та не вносить плату за землю;
- згідно інформації Херсонської міської військової адміністрації від 24.06.2024 за № 01-01-16/3200 Товариство не зверталось до міської ради із заявами/клопотаннями щодо належного оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.
З огляду на наведене, Прокурор просив стягнути з Відповідача безпідставно збережені кошти за користування без належних правових підстав земельною ділянкою (кадастровий номер: 6510136900:01:001:2033) у розмірі 1 469 512,37 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що визначений Прокурором Позивач – Херсонська міська рада Херсонської області наразі не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, оскільки таким органом тимчасово є Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області.
Встановлення судом обставини звернення Прокурора в інтересах неналежного Позивача, тобто особи, яка не уповноважена на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, стало підставою для відмови в задоволенні відповідного позову. 
Не погоджуючись з таким рішенням, Заступник керівника Херсонської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким задовольнити позов Прокурора у повному обсязі.
На переконання Прокурора, оскаржуване рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до вимог ст.277 Господарського процесуального кодексу України підлягає скасуванню.
Прокурор вважає, що судом неправильно здійснено правову кваліфікацію, оскільки суд послався на Закон України «Про військово-цивільні адміністрації», який визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій, проте ніяк не військової адміністрації, та не застосував Закон України «Про правовий режим воєнного стану».
На думку Апелянта, судом безпідставно ототожнено військово-цивільну адміністрацію та військову адміністрацію, які є тимчасовими державними органами, але відрізняються своїми повноваженнями та сферою дії: військова адміністрація діє на територіях з воєнним станом і повністю або частково бере на себе окремі функції місцевого самоврядування та органів виконавчої влади. Військово-цивільні адміністрації створюються у разі потреби на територіях, де проводяться АТО та мають повноваження для забезпечення життєдіяльності населення і відновлення нормального життя, але їх діяльність є більш комплексною та залежить від умов.
Так, Херсонська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси Херсонської міської територіальної громади, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права власності.
Постановою Верховної Ради України від 03.11.2022 №2706-ІХ «Про здійснення начальником військової адміністрації населених пунктів у Херсонському районах Херсонської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до їх компетенції Законом України «Про правовий режим воєнного стану»: 
- здійснює повноваження відповідної міської ради, її виконавчого комітету, відповідного міського голови; 
- апарати Херсонської міської ради та її виконавчого комітету, інші виконавчі органи (з урахуванням абзацу третього пункту 1 частини другої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»), комунальні підприємства, установи та організації відповідних територіальних громад підпорядковуються начальнику відповідної військової адміністрації населеного пункту у Херсонському районі Херсонської області.
Прокурор звертає увагу, що Законом та Постановою Верховної Ради України від 03.11.2022 № 2706-ІХ делеговані повноваження не Херсонській міській військовій адміністрації (як юридичній особі), а безпосередньо начальнику Херсонської міської військової адміністрації, котрий у даному випадку виступає від імені Херсонської міської ради, виконавчого комітету Херсонської міської ради та Херсонського міського голови, в залежності від напрямку та належності повноважень.
Таким чином, Херсонська міська рада є законним представником територіальної громади та власником майнових прав, тоді як військова адміністрація має лише тимчасові повноваження державної влади. При цьому відповідні повноваження як міської ради, так і міського голови та її виконавчих органів уповноважений здійснювати одноособово начальник Херсонської міської військової адміністрації.
У своїй скарзі Прокурор зазначає, що передача повноважень військовій адміністрації в умовах воєнного стану обмежує права територіальних громад, але не скасовує основні функції місцевого самоврядування, як-от представництво інтересів громади. Таким чином, міська рада зберігає свою правосуб`єктність і може виступати Позивачем у суді для захисту інтересів територіальної громади.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25; встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі; призначено розгляд справи на 26.01.2026 року об 11-30 год.; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №916/2306/25.
04.12.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2306/25.
09.12.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона № 19” надійшов відзив на апеляційну скаргу разом з доповненнями до нього.
У своєму відзиві Відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач зазначає, що доводи Апелянта не спростовують висновків суду через відсутність сутнісного протиріччя між висновками суду, викладеними у рішенні та законодавством щодо повноважень особи, в інтересах якої Прокурор звернувся до суду через невиконання органом місцевого самоврядування повноважень для вирішення в межах контролю щодо надходжень до місцевого бюджету зі стягнення коштів у земельному спорі.
Товариство також звертає увагу, що орган, в інтересах якого Прокурор звернувся до суду (Херсонська міська рада) якби через його «неспроможність» здійснювати захист інтересів громади в судовому порядку, фактично займав активну позицію під час судового провадження та розгляду справи: був присутній на кожному судовому засіданні, направляв свого представника для участі у режимі відеоконференції, надавав заяви, клопотання та заперечення, чим фактично виказував суперечливу поведінку з позицією Прокурора щодо необхідності втручання Прокуратури саме через бездіяльність органу місцевого самоврядування. 
31.12.2025 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Херсонської міської ради Херсонської області надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі №916/2306/25 в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 задоволено заяву Херсонської міської ради Херсонської області про участь у судовому засіданні по справі №916/2306/25 в режимі відеоконференції.
Крім того, 15.01.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона № 19” надійшла заява про участь у судових засіданнях по справі №916/2306/25 в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2026 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Пересувна механізована колона № 19” про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.
Судове засідання, яке було призначено на 26.01.2026 у справі №916/2306/25 не відбулось, у зв`язку з тимчасовою несправністю у роботі системи відеоконференцзв`язку EASYCON про що складено відповідну довідку.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 повідомлено учасників справи, що розгляд справи №916/2306/25 за апеляційною скаргою Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 відбудеться 02.03.2026 року о 13-15 год.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2026 року об 11-30 год.
Разом з тим, оскільки відповідно до наказів голови суду №61-в, №62-в від 09.04.2026 суддя учасник колегії суддів Діброва Г.І. з 13.04.2026 по 18.04.2026 перебувала у відрядженні, а також суддя учасник колегії суддів Ярош А.І. з 17.04.2026 по 01.05.2026 перебувала у запланованій щорічній відпустці, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2026 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25 відбудеться 11.05.2026 року о 14-00 год.
11.05.2026 у судове засідання, яке проводилось в режимі відеоконференції з`явились представники учасників справи. Прокурор та представник Відповідача підтримали вимоги та доводи, викладені ними письмово. Представник Позивача підтримав правову позицію Прокурора, викладену в апеляційній скарзі.
Представник Позивача своїм правом на подання відзиву не скористався, що у відповідності до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу та відзив на неї, заслухавши пояснення представників Сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про право власності від 22.10.2012, виданого Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 16.10.2012 № 356, у власності Товариства перебуває торговий комплекс загальною площею 2964,9 кв.м, що розташований за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. 6.
06.11.2012 до Державного реєстру речових прав внесено запис про державну реєстрацію права приватної власності Товариства на нежитлову будівлю (торгівельний центр), яка знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Миколаївське шосе, буд. 6.
Належна Товариству нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, яка згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6500325992022 від 11.02.2022 має такі характеристики:
- площа: 0,6039 га;
- кадастровий номер: 6510136900:01:001:2033;
- цільове призначення: 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;
- категорія: землі житлової та громадської забудови;
- вид використання: під торгівельним центром;
- форма власності: комунальна;
- адреса: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 6.
- дата державної реєстрації: 22.02.2018.
Правовстановлюючі документи на право володіння чи користування Товариством земельною ділянкою у матеріалах справи відсутні.
Листом від 26.02.2024 № 55-1397вих-24 Прокурор просив Херсонську міську військову адміністрацію надати, зокрема, інформацію щодо правових підстав для користування земельною ділянкою під торгівельним центром за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Миколаївське шосе, 6. Також просив повідомити про вжиті заходи, спрямовані на усунення порушень земельного законодавства.
У відповідь на лист Прокурора Херсонська міська військова адміністрація листом від 14.03.2024 № 01-01-16/532 проінформувала, що Товариство було повідомлено про порушення приписів земельного законодавства та що доступ до запитуваної Прокурором інформації наразі є неможливим.
Листом від 16.08.2024 №55-6507ВИХ-24 Прокурор просив Херсонську міську військову адміністрацію вирішити питання щодо встановлення суми збитків, завданих Товариством внаслідок недоотримання місцевим бюджетом коштів за фактичне землекористування.
Розпорядженням начальника Херсонської міської військової адміністрації від 15.10.2024 № 937 р затверджено Акт № 4 про визначення та відшкодування збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам внаслідок порушення земельного законодавства від 03.10.2024.
Відповідно до вказаного Акта № 4 від 03.10.2024 Товариство використовує земельну ділянку без належним чином оформлених правовстановлюючих документів, з порушенням ст. 120, 125, 126 Земельного кодексу України (відсутній договір оренди земельної ділянки).
Згідно з розрахунком, який є додатком до Акта, загальна сума заподіяних збитків становить 1 469 512,37 грн.
Листом від 16.10.2024 №05-25/113 Департамент містобудування, архітектури та земельних ресурсів Херсонської міськради запропонував Товариству самостійно сплатити заборгованість за користування земельною ділянкою без належних правових підстав.
Листом від 14.11.2024 № 55-9539вих-24 Прокурор просив Херсонську міську військову адміністрацію надати інформацію щодо вжиття заходів зі стягнення з Товариства заборгованості за користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів.
Листом від 09.12.2024 № 8-7662-11/26 Херсонська міська військова адміністрація повідомила про те, що виконавчими органами Херсонської міської ради не вживалися заходи щодо примусового стягнення заборгованості з Товариства.
Відповідно до порядку ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” Прокурор листом від 07.05.2025 № 55-4553вих-25 повідомив Херсонську міську військову адміністрацію та Херсонську міську раду про те, що Прокурором буде заявлено позовну заяву до суду в інтересах Херсонської міської військової адміністрації та Херсонської міської ради про стягнення з Товариства недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 1 469 512,37 грн.
Предметом позову є вимога Прокурора, заявлена в інтересах держави в особі Херсонської міської ради, про стягнення з Відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою (кадастровий номер: 6510136900:01:001:2033) у розмірі 1469512,37 грн.
Як зазначалось раніше, рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 у даній справі у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі з підстав звернення Прокурора в інтересах неналежного Позивача, тобто особи, яка не уповноважена на виконання функцій держави у спірних правовідносинах.
Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.
Щодо підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Херсонської міської ради.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною четвертою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Відповідно до частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Системне тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 923/35/19, від 23.07.2020 у справі № 925/383/18).
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).
Отже, прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави, має визначити компетентний орган та довести, у чому полягає невжиття компетентним органом заходів для захисту порушених прав, які підлягають захисту у спосіб, який обрав прокурор, і зокрема, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.
Звертаючись до суду з відповідним позовом, Прокурор зазначив, що Відповідач протягом тривалого часу користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не вносить плату за землю. При цьому, Міськрада та Міська військова адміністрація не здійснюють належним чином захист інтересів держави у спірних правовідносинах.
При цьому, Прокурор подав позов в інтересах держави в особі Херсонської міської ради (код ЄДРПОУ 26347681).
Водночас, судова колегія погоджується з вірними висновками суду першої інстанції, що уповноваженим органом у спірних правовідносинах наразі є Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 44732846), з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Згідно зі ст. 23, 33 цього ж Закону, ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Отже, Херсонська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади м. Херсона, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі на землею, одночасно виконуючи повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного законодавства.
Разом з тим, судова колегія звертає увагу, що Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та наразі триває.
Закон України "Про правовий режим воєнного стану" визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 4 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи – військові адміністрації. Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.
Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.
Військову адміністрацію населеного пункту (населених пунктів) очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади Президентом України за пропозицією Генерального штабу Збройних Сил України або відповідної обласної державної адміністрації.
Начальником військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) може бути призначений відповідний сільський, селищний, міський голова.
Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та ч. 12 ст. 3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" визначено, що повноваження військових (військово-цивільних) адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій, та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, визначених цими законами.
Указом Президента України № 658/2022 від 19.09.2022 "Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Херсонській області" на виконання Закону України "Про правовий режим воєнного стану" створено Херсонську міську військову адміністрацію Херсонського району Херсонської області.
28.09.2022 суб`єктом державної реєстрації було проведено державну реєстрацію створення юридичної особи – Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було внесено відповідний запис про державну реєстрацію від 28.09.2022 № 1004991020000024545, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Згідно з частиною 2 статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", у разі утворення військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів) Верховна Рада України за поданням до Президента України може прийняти рішення про те, що у період дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування, начальник військової адміністрації, крім повноважень, віднесених до його компетенції цим Законом, здійснює повноваження сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про критичну інфраструктуру", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із: 1) запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану; 2) забезпечення ефективного використання природних, трудових і фінансових ресурсів; 3) залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності до участі в комплексному соціально-економічному розвитку сіл, селищ, міст, координації цієї роботи на відповідній території; 4) розміщення на договірних засадах замовлень на виробництво продукції, виконання робіт (послуг), необхідних для територіальної громади, на підприємствах, в установах та організаціях; 5) складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету; 6) встановлення ставок місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято; 7) прийняття рішень щодо надання відповідно до законодавства пільг зі сплати місцевих податків і зборів, якщо рішення відповідної ради з цих питань не прийнято; 8) встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги; 9) залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об`єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища; 10) управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; 11) встановлення для підприємств, установ та організацій, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету; 12) здійснення управління майном, яке перебуває у комунальній власності відповідної територіальної громади (крім вирішення питань відчуження, у тому числі і шляхом приватизації комунального майна та надання комунального майна в оренду на строк понад один рік); 13) надання допомоги власникам квартир (будинків) в їх відбудові у разі пошкодження в результаті проведення бойових дій, терористичних актів, диверсій; організації за рахунок власних коштів і на пайових засадах будівництва, ремонту об`єктів комунального господарства та соціального призначення, житлових будинків, а також автомобільних доріг місцевого значення; виконання функцій замовника будівництва у випадках, визначених законом, а також виконання на підставі та у межах, встановлених договором доручення, дій, спрямованих на виконання функцій замовника будівництва, ремонту житлових будинків, об`єктів соціальної та виробничої інфраструктури державної або комунальної власності, або доручення виконання таких дій на підставі та у межах, встановлених договором доручення, комунальній організації відповідного напряму діяльності; 14) надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок; 15) управління закладами освіти, установами освіти, закладами охорони здоров`я, культури, фізичної культури і спорту, надавачами соціальних послуг, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними, підлітковими закладами за місцем проживання; організації їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організації надання ними послуг, у тому числі соціальних; 16) забезпечення соціально-культурних закладів, які перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, а також населення паливом, електроенергією, газом та іншими енергоносіями; вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води; 17) вирішення питань про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку із похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; надання допомоги на поховання громадян в інших випадках, передбачених законодавством; 18) забезпечення організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та альтернативну (невійськову) службу, направлення для проходження базової військової служби, підготовки молоді до військової служби; сприяння в організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також населення розпорядження керівника місцевої державної адміністрації (військової, військово-цивільної) або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик військовозобов`язаних та резервістів до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; 19) забезпечення на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, забезпечення бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, надання звітності з цих питань; 20) організації та здійснення заходів, пов`язаних із мобілізаційною підготовкою, мобілізацією, демобілізацією та цивільним захистом; 20-1) здійснення під час мобілізації в установленому порядку своєчасного оповіщення і забезпечення прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів; 21) вирішення відповідно до законодавства питань, пов`язаних із наданням військовим частинам, установам, закладам освіти Збройних Сил України службових приміщень і жилої площі, інших об`єктів, а також комунально-побутових послуг; здійснення контролю за їх використанням, наданням послуг; 22) сприяння організації виробництва і поставок у війська підприємствами та організаціями, що перебувають у комунальній власності, замовленої продукції, послуг, енергоресурсів; 22-1) взаємодії з органами державної влади, іншими державними органами, силами оборони і силами безпеки, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, надання їм і одержання від них в установленому законодавством порядку інформації, документів і матеріалів, необхідних для виконання повноважень з питань мобілізації та демобілізації; 23) здійснення заходів щодо створення належних умов для функціонування пунктів пропуску через державний кордон України; 24) сприяння Державній прикордонній службі України у підтриманні відповідного режиму на державному кордоні; 25) встановлення посиленої охорони та забезпечення у взаємодії з відповідними суб`єктами господарювання сталого функціонування важливих об`єктів національної економіки та об`єктів, що забезпечують життєдіяльність населення; 26) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік); 27) вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення строком не більше одного року, а також про скасування такого дозволу; 28) створення відповідно до закону за рахунок коштів місцевого бюджету спеціалізованих установ з надання безоплатної первинної правничої допомоги, призначення і звільнення керівників цих установ, залучення в установленому законом порядку фізичних чи юридичних осіб приватного права до надання безоплатної первинної правничої допомоги; 29) сприяння діяльності суду, органів прокуратури, юстиції, служби безпеки, органів Національної поліції, адвокатури і Державної кримінально-виконавчої служби України; 30) заслуховування інформації прокурорів та керівників органів Національної поліції про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадської безпеки і порядку та результати діяльності на відповідній території; 31) скасування актів виконавчих органів відповідної ради, які не відповідають Конституції, законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень; 32) встановлення відповідно до законодавства правил з питань забезпечення в населеному пункті чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; 33) прийняття в межах, визначених законом, рішень з питань запобігання виникненню надзвичайних ситуацій та ліквідації їх наслідків, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, гасіння пожеж, боротьби з епідеміями, епізоотіями, епіфітотіями; 34) прийняття рішення про дострокове припинення повноважень органів територіальної самоорганізації населення у випадках, передбачених законом; 35) створення відповідно до законодавства комунальних аварійно-рятувальних служб, пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення місцевої та/або добровільної пожежної охорони, здійснення заходів щодо забезпечення їх діяльності; 36) забезпечення централізованого тимчасового зберігання архівних документів, нагромаджених у процесі документування службових, трудових або інших правовідносин юридичних і фізичних осіб на відповідній території, та інших архівних документів, що не належать до Національного архівного фонду; 37) вирішення питань управління побутовими відходами, знешкодження та захоронення трупів тварин; 38) організації місцевих ринків; 39) встановлення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад; 40) затвердження маршрутів і графіків руху місцевого пасажирського транспорту незалежно від форми власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством; 41) забезпечення утримання в належному стані кладовищ, інших місць поховання та їх охорони; 42) залучення підприємств, установ та організацій, що не належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, до участі в обслуговуванні населення засобами транспорту і зв`язку; 43) прийняття рішень про заборону торгівлі зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами; 44) забезпечення в умовах воєнного стану реалізації державних гарантій, визначених законами України; 45) прийняття рішень про обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок бойових дій. Обстеження будівель і споруд, пошкоджених внаслідок бойових дій, здійснюється відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; 46) прийняття рішень про демонтаж будівель і споруд, які за результатами обстеження, визначеного пунктом 45 цієї частини, визнані аварійно небезпечними і такими, що становлять загрозу життю людей (крім об`єктів оборонного і спеціального призначення, об`єктів культурної спадщини та об`єктів, на які поширюється дія Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку"). Розпорядження про демонтаж таких будівель і споруд вносяться до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в Порядку ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва; 47) прийняття рішень про внесення пропозиції до Ради національної безпеки і оборони України, погодженої обласною військовою адміністрацією, щодо здійснення примусового відчуження або вилучення рухомого майна, що використовується чи може використовуватися для забезпечення діяльності підприємств оборонно-промислового комплексу України і щодо якого існує ризик переривання його функціонування у зв`язку з перебуванням такого майна на території адміністративно-територіальної одиниці України, щодо якої існує загроза її тимчасової окупації та межі якої розташовані на відстані не більше 30 кілометрів від району ведення воєнних (бойових) дій або від тимчасово окупованої території.
Військові адміністрації населених пунктів здійснюють делеговані повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законами України.
Відповідно до ст. 28, 33 Закону України “Про місцеве самоврядування” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема делеговані повноваження, у тому числі, щодо здійснення відповідно до закону контролю за дотриманням зобов`язань щодо платежів до місцевого бюджету на підприємствах і в організаціях незалежно від форм власності; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 397 затверджено Порядок фінансового забезпечення діяльності військових адміністрацій, яким передбачено, що фінансування діяльності здійснюється, зокрема військових адміністрацій населених пунктів - за рахунок коштів відповідного місцевого бюджету територіальної громади, де утворено військову адміністрацію.
Як вбачається з відомостей наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Шанько Ярослав Вікторович, начальник Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, 03.06.2025 (здійснює повноваження міського голови відповідно до Постанови Верховної Ради України № 2706-IX від 03.11.2022) – керівник.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України № 2706-IX від 03.11.2022 “Про здійснення начальниками військових адміністрацій населених пунктів у Бериславському, Генічеському, Каховському, Скадовському, Херсонському районах Херсонської області повноважень, передбачених частиною другою статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану”, у період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після його припинення чи скасування начальник, зокрема Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області, крім повноважень, віднесених до його компетенції Законом України "Про правовий режим воєнного стану", здійснює повноваження відповідної міської ради, її виконавчого комітету, міського голови.
Отже, з дня утворення Херсонської міської військової адміністрації Херсонського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 44732846), діяльність Херсонської міської ради Херсонської області (код ЄДРПОУ 26347681) тимчасово (до моменту відновлення повноважень у зв`язку із скасування воєнного стану) зупинена.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я., від 08.10.2024 у справі №911/1244/23.
Про тимчасове вибуття органу місцевого самоврядування з відносин, щодо яких виник спір, у зв`язку з утворенням військової цивільної адміністрації, йдеться також у постанові Верховного Суду від 03.10.2024 у справі № 200/9241/21.
Отже органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, представляти територіальну громаду Херсонського району та здійснювати від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, права суб`єкта комунальної власності, в даному випадку виступає Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області.
З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах, Листом від 14.11.2024 № 55-9539вих-24 Прокурор просив Херсонську міську військову адміністрацію надати інформацію щодо вжиття заходів зі стягнення з Товариства заборгованості за користування земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих документів.
Листом від 09.12.2024 № 8-7662-11/26 Херсонська міська військова адміністрація повідомила про те, що виконавчими органами Херсонської міської ради не вживалися заходи щодо примусового стягнення заборгованості з Товариства.
Відповідно до порядку ст. 23 Закону України “Про прокуратуру” Прокурор листом від 07.05.2025 № 55-4553вих-25 повідомив Херсонську міську військову адміністрацію та Херсонську міську раду про те, що Прокурором буде заявлено позовну заяву до суду в інтересах Херсонської міської військової адміністрації та Херсонської міської ради про стягнення з Товариства недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою у розмірі 1 469 512,37 грн.
Водночас, оскільки повноваження Міськради наразі є призупиненими та виконуються Міською військовою адміністрацією, Прокурор мав звернутись з позовною заявою саме в інтересах Херсонської міської військової адміністрації.
Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Тобто залишення позову прокурора без розгляду після відкриття провадження у справі стосується виключно випадків, коли Прокурор правильно визначив орган, уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах в обраний прокурором спосіб, проте не підтвердив наявності підстав для представництва інтересів держави в особі цього органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".
Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (наведену правову позицію викладено у пункті 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).
Судова колегія зазначає, що визначений Прокурором Позивач – Херсонська міська рада Херсонської області (код ЄДРПОУ 26347681) наразі не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, оскільки таким органом тимчасово є Херсонська міська військова адміністрація Херсонського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 44732846).
Встановлення судом обставини звернення Прокурора в інтересах неналежного Позивача, тобто особи, яка не уповноважена на виконання функцій держави у спірних правовідносинах, має процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 у справі №911/2032/17.
З огляду на наведене, судова колегія погоджується з вірними висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Прокурора з підстав звернення останнього до суду в інтересах неналежного Позивача.
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи Прокурора, що викладені ним апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на остаточний висновок.
Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням того, що наведені в апеляційній скарзі порушення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25.
За таких обставин, апеляційна скарга Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25 задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі залишається без змін. 
У зв`язку із залишенням рішення місцевого господарського суду без змін, суд не надає правову оцінку іншим доводам апеляційної скарги щодо суті заявлених позовних вимог, а також доводам Відповідача щодо строків позовної давності, безпідставності нарахування плати за землю в період окупації та бойових дій у м. Херсоні, необґрунтованості розрахунку спірної заборгованості тощо.
Оскільки апеляційна скарга Прокурора задоволенню не підлягає, судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Апелянта. 
Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Херсонської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2025 по справі №916/2306/25 залишити без змін.
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені статтями 286-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 13.05.2026.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва 

А.І. Ярош