ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2026 р.  Справа № 911/1815/25 

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву б/н від 22.09.2025 р. позивача – Приватного підприємства „Експрес Плюс” про ухвалення додаткового рішення суду

у справі № 911/1815/25 
за позовом Приватного підприємства „Експрес Плюс”, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область
до Відділу освіти Богуславської міської ради, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область
про стягнення 1 508 442, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.09.2025 р. у справі № 911/1815/25 за позовом ПП „Експрес Плюс” до Відділу освіти Богуславської міської ради про стягнення 1 508 442, 00 грн позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з Відділу освіти Богуславської міської ради на користь Приватного підприємства „Експрес Плюс” 1 508 442 (один мільйон п?ятсот вісім тисяч чотириста сорок дві) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості та судові витрати 22 626 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять шість) грн 63 (шістдесят три) коп. судового збору.
25.12.2025 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.
22.09.2025 р. через систему “Електронний суд” до суду від позивача (стягувача) надійшла заява б/н від 22.09.2025 р. про ухвалення додаткового рішення суду, в якій він просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 80 000, 00 грн.
24.09.2025 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 24.09.2025 р. на заяву про розподіл судових витрат, у яких він просить суд відмовити в задоволенні заяви Позивача про розподіл судових витрат, у випадку задоволення заяви частково, зменшити розмір витрат, що підлягають відшкодуванню, до мінімально обґрунтованого рівня, враховуючи відсутність складності справи та статус відповідача як бюджетної установи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення суду, підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
3. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:
1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;
2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
4. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.
8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги від 04.11.2024 р. (надалі – Договір), укладеного між Адвокатським бюро «Науменко та партнери» (надалі - Бюро) та ПП „Експрес Плюс” (надалі - Клієнт), Клієнт: позивач – приватне підприємство «Експрес Плюс», в порядку та на умовах, визначених цим Договором доручає (уповноважує), а Адвокатське Бюро «Науменко та Партнери» в особі керуючого бюро – Науменко Олександра Миколайовича, бере на себе зобов`язання надавати «Клієнту» професійну правничу допомогу (юридичні послуги) в обсязі та на умовах, визначених цим договором в суді першої інстанції – Господарському суді Київської області та в суді Апеляційної інстанції – Північному апеляційному господарському суді при судовому розгляді господарської справи за позовом позивача – Приватного підприємства «Експрес Плюс» до відповідача – Відділу освіти Богуславської міської ради про стягнення заборгованості за договором підряду № 699 від 16 березня 2023 року.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Сторони цього договору («Клієнт» та «Адвокат») домовились про такі види правничої допомоги (юридичні послуги), а також ціни на них, які надаються «Бюро» та оплачуються «Клієнтом», а саме:
Вид правничої допомоги, яку надає «Бюро» «Клієнту»:
1. Надання «Клієнту необхідної правової інформації, консультацій та роз`яснень, що виникають у «Клієнта».
2. Здійснення підготовки та складання за замовленням «Клієнта» відповідних процесуальних документів, а саме:
позовної заяви в порядку господарського судочинства України;
відзиву на позовну заяву в порядку господарського судочинства України;
відповіді на відзив на позовну заяву в порядку господарського судочинства України;
заперечення на відповідь на відзив в порядку господарського судочинства України;
зустрічної позовної заяви в порядку господарського судочинства України;
додаткових пояснень в порядку господарського судочинства України;
заяв (клопотань) процесуального характеру: клопотання про залишення позовної заяви без руху (без розгляду), клопотань про поновлення процесуального строку, заяви про забезпечення позову, клопотання про витребування доказів, клопотання про забезпечення доказів, заяви про виклик свідків, клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, клопотання про заміну неналежного відповідача, клопотання про призначення експертизи, клопотання про приєднання доказів, клопотання про зменшення судових витрат, клопотання про поновлення пропущеного строку, клопотання про зупинення провадження у справі, клопотання про поновлення провадження у справі, клопотання про відкладення розгляду справи, та інші;
заперечення на заяви, клопотання в порядку господарського судочинства України, Апеляційної скарги на рішення (ухвалу) суду першої інстанції в порядку господарського судочинства України;
відзиву на апеляційну скаргу в порядку господарського судочинства України;
касаційної скарги на рішення (ухвалу) суду першої інстанції та (чи) постанову (ухвалу) суду Апеляційної інстанції в порядку господарського судочинства України;
відзив на касаційну скаргу в порядку господарського судочинства України.
Вартість послуги 2 000 (дві тисячі) гривень за 1 (одну) годину роботи адвоката при наданні Клієнту правничої допомоги (вчиненні конкретної процесуальної дії в інтересах «Клієнта»).
Згідно з п. 5.6. Договору розрахунки, пов`язані з оплатою юридичних послуг, пов`язані з наданням правничої допомоги «Клієнту», вказаних в п. 1.2. цього договору провадяться «Клієнтом» шляхом перерахування грошових коштів на рахунок «Бюро» через будь-яку банківську установу.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 80 000, 00 грн під час розгляду справи № 911/1815/25, до суду позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 04.11.2024 р., укладений між Адвокатським бюро «Науменко та партнери» та ПП «Експрес Плюс», акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.09.2025 р. на загальну суму 82 000, 00 грн, платіжну інструкцію № 1409 від 30.12.2024 р., платіжну інструкцію № 1526 від 22.09.2025 р., ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1594527 від 24.06.2025 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4370/10 від 25.11.2010 р.
Згідно з актом прийняття-передачі виконаних робіт від 22.09.2025 р. Адвокат надав Приватному підприємству «Експрес Плюс» правову допомогу відповідно до Договору про надання правничої допомоги, а Клієнтом прийняті та оплачені послуги у справі № 911/1815/25 за позовом ПП «Експрес Плюс» до Відділу освіти Богуславської міської ради про стягнення заборгованості, вартість яких: 1. Надання правових консультацій та роз`яснень, що виникли у Клієнта стосовно правовідносин про стягнення заборгованості за договором – 5 годин, вартістю 10 000 грн; 2. Підготовка та складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором підряду – 18 годин, вартістю 36 000, 00 грн; 3. Підготовка та складання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відповіді на відзив – 6 годин, вартістю 12 000 грн; 4. Підготовка та складання відповіді на відзив – 4 години, вартістю 8 000, 00 грн; 5. Представництво інтересів позивача у судових засідання Господарського суду Київської області – 1 година, вартістю 2 000, 00 грн; 6. Підготовка та складання заяви про ухвалення додаткового рішення суду – 7 годин, вартістю 14 000, 00 грн. 
Як було зазначено вище, відповідач (боржник) у своїх запереченнях б/н від 24.09.2025 р. на заяву про розподіл судових витрат вважає заявлені до стягнення позивачем (стягувачем) витрати на професійну правничу допомогу адвоката є завищеними, необґрунтованими та неспівмірними та такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Отже, як вбачається із вищезазначеної правової норми, за договором про надання правової допомоги здійснення захисту, представництва або надання інших видів правової допомоги клієнту виконується безпосередньо тим адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням), з яким укладено договір про надання правової допомоги. 
Відповідно до ст. 19 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ст. 30 цього ж закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
2. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
3. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторонни, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 р. у справі № 904/4507/18, від 16 листопада 2022 р. у справі № 922/1964/21).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.01.2020 р. у справі № 910/16322/18.
Крім того, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова об`єднаної палати Верховного Суду від 30.01.2023 р. у справі № 910/7032/17).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд в додатковій постанові від 18.01.2024 р. у справі № 927/885/17 (927/485/19) вважав за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.
Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.
Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" Європейський суд з прав людини у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суду, під час розгляду справи в суді першої інстанції адвокат Науменко О. М. здійснював представництво інтересів ПП «Експрес Плюс» на підставі договору про надання правничої допомоги від 04.11.2024 р., укладеного між Адвокатським бюро «Науменко та партнери» та ПП «Експрес Плюс», зокрема безпосередньо адвокатом Науменком О. М. на виконання вищевказаного договору були надані позивачу послуги на загальну суму 82 000, 00 грн, а саме: надання правових консультацій та роз`яснень, що виникли у Клієнта стосовно правовідносин про стягнення заборгованості за договором – 5 годин, підготовка та складання позовної заяви про стягнення заборгованості за договором підряду – 18 годин, підготовка та складання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відповіді на відзив – 6 годин, підготовка та складання відповіді на відзив – 4 години, представництво інтересів позивача у судових засідання Господарського суду Київської області – 1 година, підготовка та складання заяви про ухвалення додаткового рішення суду – 7 годин. 
При цьому, суд вважає за потрібне зазначити, що позивачем (стягувачем) у процесі розгляду справи № 911/1815/25 було подано до суду, - клопотання б/н від 11.07.2025 р. про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відповіді на відзив, відповідь на відзив б/н від 11.07.2025 р., а також заяву б/н від 22.09.2025 р. про ухвалення додаткового рішення суду, витративши на їх складення та оформлення загалом 17 годин.
Так, написання клопотання б/н від 11.07.2025 р. про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відповіді на відзив обсягом 7 (сім) сторінок, відповіді на відзив б/н від 11.07.2025 р. обсягом 17 (сімнадцять) сторінок та заяви б/н від 22.09.2025 р. про ухвалення додаткового рішення суду обсягом 20 (двадцять) сторінок, на що адвокатом було витрачено 17 годин, що пропорційно сумі у 34 000, 00 грн, не є співмірним по витраченому адвокатом часу зі складністю справи, з огляду на те, що доводи вищезазначених заперечень містять здебільшого опис обставин самої справи викладених у позовній заяві. 
Таким чином, оцінивши заявлені витрати ПП «Експрес Плюс» на професійну правничу допомогу по розгляду справи № 911/1815/25 за позовом ПП «Експрес Плюс» до Відділу освіти Богуславської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 80 000, 00 грн, подані на їх підтвердження докази, з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, враховуючи дійсну необхідність кількості годин для надання адвокатом даних послуг, а також враховуючи доводи та заперечення відповідача (боржника) щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають розумності їхнього розміру, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), та є неспіврозмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, та необхідності зменшення таких витрат до 30 000, 00 грн.
Таким чином, оцінивши доводи заяви позивача про ухвалення додаткового рішення суду, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129  Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заява позивача – ПП «Експрес Плюс» про ухвалення додаткового рішення суду, підлягає частковому задоволенню в розмірі 30 000,00 грн. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 123, 129, 233 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1. Заяву б/н від 22.09.2025 р. (вх. № 8467/25 від 22.09.2025 р.) позивача (стягувача) – Приватного підприємства «Експрес Плюс» про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково. 
2. Прийняти додаткове рішення у справі.
3. Стягнути з Відділу освіти Богуславської міської ради (09701, вул. Шевченка, 40, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 45444401) на користь Приватного підприємства „Експрес Плюс” (09700, вул. Озерна, 10, м. Богуслав, Обухівський район, Київська область; ідентифікаційний код 34406222) судові витрати 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
4. Відмовити у задоволенні заяви в іншій частині.
5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду. 

Суддя В.М.Бацуца