Справа № 495/7683/25
№ провадження 2/495/1257/2026
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

01 липня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.
справа № 495/7683/25,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:
06 жовтня 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до його повноліття.

Стислий виклад позицій позивача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 серпня 2015 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 354. 
11.10.2019 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області шлюб між подружжям було розірвано, справа № 495/7568/19.
Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після розриву стосунків з відповідачем, ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею та знаходиться по сьогодні на її утриманні. 
Відповідач кошти для утримання дитини не надає, не цікавиться розвитком та життям дитини.
На даний час матеріальний мій стан позивачки змінився, оскільки зросли: витрати на утримання сина, на ліки так як син періодично хворіє, зросли ціни на продукти харчування та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку.
Повноцінно працювати та забезпечувати себе та сина в повному розмірі не є можливим.
Відповідач офіційно працевлаштований, вад здоров`я не має. 
Крім того відповідач має додаткові доходи які він приховує від оподаткування. 
На сьогодні відповідач насолоджується безтурботним життям, тим часом на її плечі лягло виховання, лікування, догляд дитини його навчання.
Все вище викладене свідчить про те що відповідач має можливість матеріальну для сплати аліментів які б вистачило б для нормального життя та розвитку дітей.
Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, в зв`язку з чим вона і звернулася з позовом до суду.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

29 січня 2026 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відкрито спрощене провадження з викликом, повідомленням сторін. 
07.05.2026 Ухвалою суду по вказаній справі були витребувані докази.
27.05.2026 на виконання ухвали суду надійшов лист Головного управління ДПС в Одеській області.
Представник позивача в судове засідання надала до суду заяву про здійснення судового засідання без її участі та позивача, на заочний розгляд справи згодна.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
За вказаних обставин суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності учасників судової справи, за наявними матеріалами справи.
Ухвалою від 01 липня 2026 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 – 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Проаналізувавши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 10)
Як зазначає позивач, після розриву стосунків з відповідачем, ОСОБА_3 залишився проживати разом з нею та знаходиться по сьогодні на її утриманні. 
Відповідач кошти для утримання дитини не надає, не цікавиться розвитком та життям дитини.
Відповідачем не спростовані вказані ствердження позивача, він не скористався своїм правом щодо надання відзиву на позовні вимоги позивача.
На виконання ухвали суду про витребування доказів Головним управлінням ДПС в Одеській області зазначено, що за наявними даними, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в Державному реєстрі не знайдено особу зі співпадаючим прізвищем, ім`ям, по батькові та датою народження, тому не має можливості надати витребувану інформацію.
На запит суду надана відповідь № 2914643 від 22.06.2026, відповідно до якої надана інформація про дохід відповідача з 01 кварталу 2020 по 4 квартал 2025 року, а саме: отримує заробітну плату ТОВ «Одеський хлібзавод».

Нормативне обґрунтування

Так, частиною 1 статті 141 Сімейного кодексу України (далі – СК України) встановлено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (частина 2 статті 141 СК України).
Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Крім того, згідно приписів частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 грн.
Також згідно приписів частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Частиною 2 статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. 
За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Враховуючи усе вищевикладене, виходячи з загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що статтею 180 СК України покладає обов`язок утримувати дітей на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини – неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його потреби, разом з тим з урахуванням відсутності належних доказів матеріального становища платника аліментів, що свідчили б про достатній дохід відповідача для можливості стягнення аліментів у визначеному у позові розмірі 10 000 грн, тому суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнення з відповідача на користь позивача, аліментів у визначеному чинним законодавством мінімальному рекомендованому розмірі на одну дитину відповідного віку, наступним чином: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3512 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 06.10.2025 року і до досягнення повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Розподіл судових витрат.

У відповідності до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, частковою обґрунтованістю її позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280 – 281. 354, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,– задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3512 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 06.10.2025 року і до досягнення повноліття дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за подачу до суду позову про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
В іншій частині в задоволені позовних вимог  ОСОБА_1 – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 02 липня 2026 року.
Суддя: