Справа номер: 521/94/23
Провадження номер: 1-кп/521/494/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого  ОСОБА_4 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/94/23 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, 

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Під час виконання ОСОБА_4 обов`язків касира пункту надання фінансових послуг 16080 філії №3 TOB «НоваПей», у останнього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами підприємства.
22 листопада 2022 року, о 10 годині 15 хвилині, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, маючи в силу своєї посади доступ до матеріальних цінностей, які знаходилися у пункті надання фінансових послуг 16080 філії №3 ТОВ «НоваПей», яке розташоване за адресою: м. Одеса, Аеропортівська, 29, в приміщенні відділення ТОВ «Нова пошта» №81, за допомогою наявного в нього ключа, відчинив сейф, який перебував у вищевказаному приміщенні, вилучив з нього частину грошових коштів у розмірі 33 521 грн, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «НоваПей» матеріальний шкоду на вказану суму.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь – які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.
Привласнення чужого майна, яке перебувало у віданні особи, вчинене  ОСОБА_4  в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 191 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.
Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та добровільне відшкодування обвинуваченим шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. 
При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання  ОСОБА_4 , факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому, про що він,  ОСОБА_4 , висловив щирий жаль з приводу цього. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання, а також добровільне відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше, є учасником бойових дій, неодноразово брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та нагороджений головнокомандуючим Збройних Сил України - орденом «Золотим Хрестом», приймає до уваги інші дані, які позитивно характеризують обвинуваченого.
Під час досудового розслідування ТОВ «НоваПей» був в заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, яка заподіяна злочином.
Як убачається з доданих обвинуваченим до матеріалів провадження документів, ОСОБА_4 у добровільному порядку було відшкодовано суму збитку, заподіяного злочином, тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «НоваПей» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого  ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України 
Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Контроль над поведінкою ОСОБА_4 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.
Цивільний позов ТОВ «НоваПей» до ОСОБА_4 – залишити без задоволення. 
Речові докази, а саме:
-два оптичних диски DVD-R, марки «Media», на яких міститься відеозапис з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеський апеляційний суд через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:       ОСОБА_5