ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 300/8727/25 пров. № А/857/10419/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року (судді Боршовського Т.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/8727/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону № 2262, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 27.12.2006 виплачується пенсія за вислугу років згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-XII, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії та витягами з матеріалів вказаної пенсійної справи, долученими до відзиву на позов. Вказана обставина визнається обома сторонами. Згідно матеріалів пенсійної справи (розрахунок вислуги років на пенсію, розрахунків та протоколів за період по 01.01.2016) позивачу призначена пенсії за вислугу років, виходячи із загального стажу служби 29 календарних років, у розмірі 77% грошового забезпечення.
Відповідно до протоколу за пенсійною справою № N/А-8271 (Державний департамент з питань виконання покарань) від 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача визначений в розмірі 70% від грошового забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі № 300/2803/22 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 77% до 70% грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 77% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.
Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 № 300/761/24, підготувало нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2020 розмір грошового забезпечення в загальному склав 20083,36 грн, зокрема: посадовий оклад 6560,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1680,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 3708,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (36,3%) 4 337,12 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 984,00%; премія (42,9%) 2 814,24 грн.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2021 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27091,11 грн, зокрема: посадовий оклад 7080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) 6065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1062,00%; премія (99,7%) 7058,76 грн.
Згідно з довідкою станом на 01.01.2022 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27788,38 грн, зокрема: посадовий оклад 7740,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1980,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4374,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47,3%) 6666,46 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1161,00%; премія (75,8%) 5866,92 грн.
З метою здійснення відповідного перерахунку пенсії на підставі виданих довідок, позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою у відповідь на яку, позивачем отримано листа відповідача від 15.07.2024 за №6321-5033/Г-02/8-0900/24, у якому представником ГУ ПФ України в Івано-Франківській області відмовлено в проведення перерахунку пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії відповідно до статей 43 та 63 Закону №2262; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, в розмірі 77% сум грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 задоволено частково апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії “в розмірі 77% сум грошового забезпечення”, - і в цій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині; залишено без змін у решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 відповідач здійснив в червні 2025 року перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в процесі якого зменшено відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70%, та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, що становить 23610,00 грн. Вищевказане підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 10.12.2025 (а.с. 51).
Позивач звернувся до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області із заявою від 24.06.2025 про перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021.
Листом № 5606-4975/Г-02/8-0900/25 від 16.07.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, внаслідок якого нараховано пенсію 23951,87 грн., однак виплату проведено в максимальному розмірі 23610,00 грн., тобто в межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (а.с. 12).
Листом № 6305-5658/Г-02/8-0900/25 від 08.08.2025 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії “в розмірі 77% сум грошового забезпечення”, а тому відсутні підстави для виплати позивачу пенсії із розрахунку розміру грошового забезпечення 77% (а.с. 15).
Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Частиною 2 статті 64 Основного Закону України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до ст.3 Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. “Про введення воєнного стану в Україні”, затв. Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022р. (далі - Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України “Про правовий режим воєнного стану”.
Таким чином, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом № 64/2022, не обмежується конституційне право громадян на соціальний захист, передбачене ст.46 Конституції України.
Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.11 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону № 1058-IV.
Аналіз положень ст.ст.8, 18 та 92 Конституції України у системному зв`язку з преамбулою Закону України № 2262-XII дозволяє зробити обґрунтований висновок про те, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а також деяких інших осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, визначаються виключно положеннями спеціального закону - Закону № 2262-XII.
Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт “б” статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” (пункт “в” статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
08 липня 2011 року прийнято Закон № 3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри “ 90” замінено цифрами “ 80”.
27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII “Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні” (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри “ 80” замінено цифрами “70”. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Таким чином, з 01.04.2014 положення частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом № 1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до коментованої статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393” від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1, 2 Порядку № 45 визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (пункт третій Порядку № 45).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постанова № 704 набрала чинності з 1 березня 2018 року.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Щодо доводів апелянта про пропущення строку звернення з цим позовом, то суд виходить із такого.
Суд встановив, що Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 №300/761/24, підготувало нову довідку від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021 для перерахунку пенсії з 01.02.2021.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії ГУ ПФ України в Івано-Франківській області щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії відповідно до статей 43 та 63 Закону №2262; зобов`язано ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до оновлених довідок Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, відповідно до вимог статей 43 та 63 Закону №2262, в розмірі 77% сум грошового забезпечення починаючи з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 відповідно, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 задоволено частково апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Івано-Франківській області: рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати частково, а саме, в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії “в розмірі 77% сум грошового забезпечення”, - і в цій частині ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині; залишено без змін у решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24.
Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 11.06.2025 зазначив, що в спірних правовідносинах позивачем строк звернення до суду з даним позовом не пропустив, оскільки з вини органу, який уповноважений видавати довідку для перерахунку пенсії, подано до пенсійного органу довідку для перерахунку пенсії лише у червні 2024 року.
Окрім цього, скасовуючи частково рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, Восьмий апеляційний адміністративний суд в постанові від 11.06.2025 зазначив: “… Являються передчасними і безпідставними позовні вимоги в частині щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії “в розмірі 77% сум грошового забезпечення”. Оскільки перерахунок пенсії позивача на підставі вказаних вище довідок від 11.06.2024 ще не проведено відповідачем, а тому відсутні пістави для заявлення вимог на майбутнє щодо здійснення такого перерахунку: - в розмірі 77% сум грошового забезпечення…”.
На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 відповідач здійснив в червні 2025 року перерахунок пенсії позивача з 01.02.2021 відповідно до довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, в процесі якого зменшив відсоток грошового забезпечення, що враховується для визначення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70%, та застосовано обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, що становить 23610,00 грн. Вищевказане підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 10.12.2025 (а.с. 51).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 24.06.2025 про перерахунок пенсії, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021. Листом № 5606-4975/Г-02/8-0900/25 від 16.07.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, внаслідок якого нараховано пенсію 23951,87 грн., однак виплату проведено в максимальному розмірі 23610,00 грн., тобто в межах десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (а.с. 12).
Листом № 6305-5658/Г-02/8-0900/25 від 08.08.2025 ГУ ПФ України в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 , що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 в адміністративній справі №300/5683/24 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФ України в Івано-Франківській області провести перерахунок і виплату пенсії “в розмірі 77% сум грошового забезпечення”, а тому відсутні підстави для виплати позивачу пенсії із розрахунку розміру грошового забезпечення 77% (а.с. 15).
З цим позовом щодо протиправності відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії відповідно виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 77% сум грошового забезпечення та без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.02.2021, позивач звернувся до суду 02.12.2025, тобто після проведеного в червні 2025 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24, з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2025, та відмовою пенсійного органу відновити порушені права позивача в позасудовому порядку. 
Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції з чим погоджується апеляційний суд, що позивач не порушив строку звернення до суду. Таким чином суд вважає, що немає підстав для залишення його позову без розгляду.
Як встановлено судом вище, Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі від 25.04.2024 № 300/761/24, підготувало нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022 для перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022.
Так, згідно з довідкою станом на 01.01.2021 розмір грошового забезпечення в загальному склав 27091,11 грн, а саме: посадовий оклад 7080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) 1820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) 4005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) 6065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1062,00%; премія (99,7%) 7058,76 грн.
Суд констатує, що розмір нарахованого позивачу основного розміру пенсії за вислугою років із застосуванням показника 70% грошового забезпечення (за нормою, чинною на день перерахунку) за даними нової довідки, за показниками станом на 01.01.2021 становить 27091,11 грн., тобто є значно більшим від основного розміру пенсії – 11783,06 грн., обчисленої в значенні 70% грошового забезпечення, виходячи із відомостей попередньої довідки, складеної за показниками станом на 05.03.2019. Зважаючи на вказане, при застосуванні різних відсотків із врахуванням різних відомостей довідок уповноваженого органу: станом 05.03.2019 та на 01.01.2021 не відбулося зменшення розміру пенсії позивача.
Отже, при перерахунку пенсії, виходячи з максимальної згідно чинного закону на час перерахунку розрахункової величини - 70% грошового забезпечення за прирівняною посадою до тієї, яку займав позивач на день звільнення, позивачем не порушено принцип правової визначеності як складовий аспект принципу верховенства права, на порушення якого посилався позивач та не відбулося звуження права позивача на мирне володіння майном.
Натомість, застосувавши при перерахунку пенсії позивача чинні норми статей 13, 63 Закону № 2262-ХІІ в їх системному зв`язку, територіальним органом пенсійного фонду дотримано принцип верховенства права, оскільки забезпечено однаковий підхід для обрахунку розміру пенсії для однієї і тієї ж категорії осіб за однакових умов (від розміру грошового забезпечення діючого поліцейського за прирівняною посадою).
Суд вважає, що встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії порушує справедливий баланс між інтересами осіб, яким пенсія призначається відповідно до діючої норми закону та тими, яким вона була призначена відповідно до попередньої редакції закону, що ставить у нерівне становище поліцейських, які отримали право на пенсію відповідно до діючої норми закону, і не відповідає меті закону щодо рівного права на пенсійне забезпечення однієї і тієї ж категорії осіб. 
Окрім цього, спірні дії відповідача при перерахунку пенсії позивача з 01.02.2021, як встановлено судом вище, не звузили право позивача на відповідний розмір пенсійної виплати і не стали для нього надмірним тягарем. Навпаки, після перерахунку основний розмір пенсії позивача значно збільшився.
Вказані висновки цієї постанови узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постановах від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 200/7786/19-а та в постановах Верховного Суду від 24 серпня 2018 року у справі № 686/12623/17, від 27 лютого 2020 року у справі №522/22925/16-а, від 9 квітня 2020 року у справі №640/19928/18, від 23 червня 2021 року у справі №140/392/19, від 8 листопада 2022 року у справі № 2040/5923/18, від 14 листопада 2022 року у справі №380/22040/21, від 28 листопада 2022 року у справі №340/5306/21.
Крім того, колегія суддів наголошує, що питання стосовно зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, було предметом розгляду у зразковій справі № 240/5401/18. За результатами перегляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у рішенні від 5 лютого 2019 року, про наявність підстав для задоволення позову та про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Щодо вимоги позивача в частині протиправності обмеження виплати пенсії позивача “максимальним розміром”, то суд зазначає таке.
Суд звертає увагу на те, що спірним є саме правомірність обмеження розміру пенсії позивача при здійсненому в червні 2025 перерахунку пенсії з 01.02.2021 на виконання судового рішення у справі № 300/5683/24 на підставі відомостей довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2021.
Рішенням суду від 27.09.2024 у згаданій справі встановлено, що згідно з довідкою, виданою Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2021, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 в загальному склав 27091,11 грн, зокрема: посадовий оклад – 7 080,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник) – 1 820,00 грн; надбавка за вислугу років (45%) – 4 005,00 грн; надбавка за виконання особливо важливих завдань (47%) – 6 065,35 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) – 1 062,00%; премія (99,7%) – 7 058,76 грн.
Як встановлено судом з наданого позивачем протоколу про перерахунок пенсії позивача з 01.01.2021 на підставі відомостей про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою станом на 01.01.2021 – 27091,11 грн., на виконання судового рішення у справі № 300/5683/24, розмір перерахованої пенсії з надбавками та доплатами становить – 18963,78 грн., однак до виплати – 17690 грн.. Вказана сума 17690 грн. складає 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в Україні станом на 1 січня 2021 (1769 грн. * 10). Тобто при перерахунку пенсії позивача на виконання вказаного судового рішення позивач застосував її обмеження “максимальним” розміром – 17690 грн. (а.с. 13). 
Відповідно до частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону № 2262-XII втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Згодом, відповідно до Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017, у частині сьомій статті 43 Закону № 2262-XII слова і цифри “у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року” замінено словами і цифрами “по 31 грудня 2017 року”.
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону №2262-XII не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом № 1774-VІІІ до частини сьомої 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Така правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 522/22798/17, від 08.08.2019 у справі № 522/3271/17, від 09.06.2023 у справі № 343/870/17, від 21.12.2021 № 120/3552/21-а, від 26.01.2022 у справі № 569/2950/17.
З огляду на зміст протоколу про перерахунок пенсії за пенсійною справою № N/А8271 (Державний департамент з питань виконання покарань) від 10.12.2025 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 з 01.07.2025 розмір нарахованої пенсії становить 23951,87 грн., до виплати з урахуванням “максимального розміру” – 23610,00 грн.
Що стосується доводів пенсійного органу про те, що ним правомірно здійснено виплату позивачу пенсії з обмеженням її максимальним розміром, оскільки таке обмеження передбачене статтею 2 Закону № 3668-VI, яка є чинною і неконституційною не визнавалася, то суд такі відхиляє з урахуванням наступного.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.
Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.
Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 за № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.
Водночас положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок про те, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових “прогалин” щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 27.01.2022 у справі № 240/7087/20, від 18.05.2022 у справі № 380/12337/20.
За наведеного правового регулювання та встановлених обставин у справі, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Стосовно наявності у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" положень про підвищення пенсій “у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом”, то суд виходить з такого.
За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
У спірних відносинах наведені положення постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 суперечать приписам Закону № 2262-XII (з урахуванням вказаних вище рішень Конституційного Суду України), які є спеціальними, та підлягають застосуванню відповідачем. Отже, суд вважає помилковим посилання відповідача на пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 як правову підставу для обмеження розміру пенсії відповідача на підставі відомостей довідки, виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 №5к/вих./4.2/5573 станом на 01.01.2021, за період з 01.03.2024.
Щодо посилання відповідача на приписи пункту 5 частини 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209, як правову підставу для обмеження з 01.03.2025, то суд його відхиляє з огляду на таке.
Статтею 46 Закону України від 19.11.2024 № 4059-IX Про Державний бюджет України на 2025 рік (далі - Закон № 4059-IX) установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до законів України […] "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану, прийнятої відповідно до статті 46 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, постановлено, що у період воєнного стану у 2025 році:1) пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Законів України […] Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів (0,5, 0,4, 0,3, 0,2, 0,1) до відповідних сум перевищення;2) коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) певних категорій осіб, визначених пунктом 2 Постанови № 1, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 № 209 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році” (далі – Постанова № 209) постановлено, що: пенсії, перераховані відповідно до цієї постанови, виплачуються з урахуванням положень статті 46 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” і постанови Кабінету Міністрів України від 3 січня 2025 р. № 1 “Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану”(Офіційний вісник України, 2025 р., № 9, ст. 769).
З огляду на наведені мотиви, суд дійшов висновку, що стаття 46 Закону № 4059-ІХ (“загальний закон”) не регулює спірні правовідносини в силу прямої вказівки ст.1-1 Закону № 2262-ХІІ (“спеціальний закон”).
Таким чином Постанова № 1 (як і постанова № 209, яка відсилає до першої в частині виплати пенсії з 01.03.2025), як підзаконний нормативно-правовий акт, що прийнятий Урядом на реалізацію статті 46 Закону № 4059-ІХ, за своїм змістом (запровадження та визначення розміру понижуючих коефіцієнтів до пенсії) змінює умови і норми пенсійного забезпечення осіб, що отримують пенсію на підставі Закону № 2262-ХІІ, без внесення змін до цього закону, що прямо суперечить нормі спеціального закону: статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ.
Суд при вирішенні цього спору керується частиною третьою статті 7 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності правового акта закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, посилання відповідача на правомірність дій, з огляду на застосування постанови КМУ №№ 1 та 209, є помилковими, з огляду на те, що вони суперечать Закону № 2262-ХІІ.
Таке застосування норм права в спірних відносинах відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеним в постановах від 23.09.2025 у справі № 140/2543/25, від 24.09.2025 у справі № 380/2243/25. 
В ухвалі від 06.02.2025 у справі №520/909/25 Верховний Суд звернув увагу на те, що він неодноразово висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з обмеженням максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII. Зокрема, у постановах від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, від 20.07.2022 у справі № 340/2476/21, від 25.07.2022 у справі № 580/3451/21, від 30.08.2022 у справі № 440/994/20, від 17.03.2023 у справі № 340/3144/21 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що у правовідносинах щодо призначення та перерахунку пенсій відповідно до Закону №2262-XII норми зазначеного закону підлягають застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, у зв`язку з чим будь-яке обмеження максимального розміру зазначених пенсій є протиправним.
Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість України (абзац 10 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб).
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач протиправно при виконанні рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 у справі № 300/5683/24 щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідки Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 11.06.2024 № 5к/вих./4.2/5573 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, з 01.02.2021 обмежив розмір пенсії позивача “максимальним розміром” - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. 
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах “Проніна проти України” (пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №300/8727/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Н. В. Ільчишин 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	З. М. Матковська	
Повне судове рішення складено 30.04.26