Суддя Попова В. О. 
Справа № 644/11444/25 
Провадження № 2/644/703/26 

05.05.2026 

РІШЕННЯ
іменем України
05 травня 2026 року Індустріальний районний суд міста Харкова в складі: 
головуючого судді – Попової В.О., 
за участю секретаря судового засідання – Плаксій К.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості за кредитним договором

у с т а н о в и в:
Позивач в особі представника Мєшніка К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до Індустріального районного суду міста Харкова з вищевказаним позовом.
На обґрунтування позову зазначено, що monobank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг з травня 2020 року відбувається шляхом: відеоверифікація працівником банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через бюро кредитних історій, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна за такими документами: іd карта та РНОКПП; паспорту у формі книжечки та РНОКПП; закордонний паспорт та РНОКПП; посвідки на постійне місце проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП. Пройшовши реєстрацію, одним із зазначених шляхів та надавши один із пакетів документів, відповідач підписав анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank» шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank/Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням http://www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщенні за посиланням http://www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, клієнт ознайомився та погодився з умовами Договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Як зазначає позивач, банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі. Однак, відповідач не дотримується умов укладеного договору, зобов`язання за договором не виконує. Таким чином подальше неповернення клієнтом раніше одержаних від Банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що останній у відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України та підпункту 8.20 пункту 8 розділу І Умов має сплатити Банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6, процентів - для держателів платіжної картки
MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.
На підставі вказаного вище загальний розмір заборгованості відповідача станом на 05.10.2025 становить у розмірі 53 565 грн 47 коп., що складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) – 24 151 грн 64 коп., заборгованості за пенею – 5 070 грн 68 коп., та заборгованості за порушення грошового зобов`язання – 24 343 грн 15 коп. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися в суд з даним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану заборгованість і судові витрати.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 05 грудня 2025 року позовна заява прийнята, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справа наявне клопотання, в якій представник позивача Мєшнік К.І., просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.
10.03.2026 ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про відкладення судового засідання, призначене на 10.03.2026 з метою надання йому часу для мирного врегулювання спору. 
Про дату та час судового засідання, призначеного на 05 травня 2026 року, відповідач ОСОБА_1 обізнаний належним чином та своєчасно, про що свідчить розписка, наявна в матеріалах справи (а.с. 62). Причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Інших заяв, клопотань тощо від нього не надходило.
Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду міста Харкова.
Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 06.12.2022 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, підписаний останнім шляхом застосування цифрового власноручного підпису, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» (а.с. 13).
У заяві зазначено, що ця анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms; тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank, відповідач просив відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом. 
Крім того, відповідач в анкеті-заяві засвідчив генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Погодився з тим, що невід`ємною частиною Анкети-Заяви є Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг «Мonobank», з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинності. 
Також до позовної заяви додано копію Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг monobank, яке підписано ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису (а.с. 16-17).
Згідно копії довідки про наявність рахунку від 05.10.2025, на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_3 , тип рахунку – Картка Чорна, валюта рахунку – ОСОБА_2 , активна до 05/28 (а.с. 20). 
Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту, ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 25.03.2024 за карткою НОМЕР_1 станом на 05.10.2025: 25.03.2024 – 10 000 грн (а.с. 21).
На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, позивач, надав: копію анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, копію витягу з Умов та правил обслуговування в АТ "Універсал Банк" про надання банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, копію витягу тарифів користування кредитною карткою «чорна картка monobank», копію паспорту споживчого кредиту Чорної карти monobank .
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № б/н від 25.03.2024 станом на 05.10.2025 становить 53 565 грн 47 коп., яка складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 24 151 грн 64 коп., заборгованості за пенею – 5 070 грн 68 коп., заборгованості за порушення грошового зобов`язання – 24 343 грн 15 коп. (а.с. 9-10). 
Відтак, суд доходить висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до частини 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Частинами 4 та 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним..
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у відповідача виникло зобов`язання повернути суму отриманого кредиту та сплатити проценти.
Так, суд встановив, що дійсно ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та частково виконував зобов`язання щодо їх повернення.
Отримані та використані позичальником кошти, згоду на отримання яких надав відповідач ОСОБА_1 за Договором № б/н від 25.03.2024, останній в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернув.
На час розгляду справи судом відповідач не надав даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості кредитору та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
У відповідності до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання є неприпустимою.
Згідно зі ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ч. 5 ст. 81 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачем суду не надано. 
Виходячи з викладеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобов`язання за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.03.2024, з умовами якого він погодився, та доходить висновку про обґрунтованість задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1  на користь позивача заборгованості за вказаним договором в розмірі 24 151 грн 64 коп., яка складається із заборгованість за кредитом (тіло кредиту).
Що стосується нарахованої позивачем відповідачу пені в сумі 5 070 грн 68 коп. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 24 343 грн 15 коп., суд зазначає таке.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 183/7850/22 від 31 січня 2024 року зазначено, що касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що:
на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі №910/8349/22);
на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі №706/68/23 (провадження №61-8279св23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введений воєнний стан строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.03.2024, АТ «Універсал Банк» нарахувало відповідачу пеню у розмірі – 5 070 грн 68 коп. за період з 01.10.2024 по 05.10.2025, заборгованість за порушення грошового зобов`язання у розмірі – 24 343 грн 15 коп. нараховано за період з 01.01.2025 по 01.10.2025.
Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку, що нарахування позивачем відповідачеві пені та суми за порушення грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовляє.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає необхідним стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1 365 грн 27 коп. (24 151 грн 64 коп./53 565 грн 47 коп.*3 028 грн 00 коп.). 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України , суд

у х в а л и в :
Задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.03.2024 станом на 05.10.2025 року у розмірі 24 151 (двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят одна) грн 64 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за кредитом (тілом кредиту).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 365 грн (одна тисяча триста шістдесят п`ять) грн 27 коп. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач - Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вулиця Оленівська, буд. 23;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 06.05.2026.

Суддя В.О. Попова