Провадження № 2/742/874/26 
Єдиний унікальний № 742/158/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Прилуки 

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді Давидчука Д.П.,
за участю секретаря судового засідання Сумцової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Атавін Олександр Сергійович, до Сухополов`янської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Атавін О.С. звернувся до суду з позовом до Сухополов`янської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,91 га, заповідану ОСОБА_1 за заповітом від 23.01.2019 року. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише у жовтні 2025 року під час інвентаризації земель Заїздською сільською радою. Після цього він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом. У зв`язку з поважністю причин пропуску строку позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
10.03.2026 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано розпорядження № 184/303/26-Орд щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді на підставі подання заяви про відставку.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 справу розподілено судді Давидчуку Д.П.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23 квітня 2026 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
ІІІ. Позиції сторін.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст. 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення. 
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення. 
Відтак, суд 11.05.2026 перейшов до стадії ухвалення рішення. 
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що виконавчим комітетом Заїздської сільської ради Прилуцького району Чернігівської ради видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 від 02.04.2019 року, актовий запис 11 від 02.04.2019 року (а.с. 9).
23 січня 2019 року, ОСОБА_2 склала заповіт зареєстрованого в реєстрі за № 01, в якому вона заповіла земельну ділянку, яка належала їй на підставі державного акту ЯБ № 262648 від 23.09.2005 року, кадастровий номер 7424183100:04:000:0310 площею 3,91 га, що розташована на території Заїздської сільської, Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_1 (а.с. 10).
Позивач звернувся до приватного нотаріуса Радченко Світлани Віталіївни із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Однак листом № 200/01-16 від 16.10.2025 року йому було повідомлено, що ним пропущено встановлений чинним законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини. У зв`язку з викладеним, на підставі статті 1272 Цивільного кодексу України у випадку пропуску строку з поважних причин йому рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12).
Згідно з відомостями Другої Прилуцької державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася (а.с. 33-34).
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частини перша та третя статті 1223 ЦК України).
За правилами частини першої статті 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частина перша та друга статті 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, в першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суди мають враховувати, що безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину, а у разі відсутності таких спадкоємців - в інтереси територіальної громади, яка має право на визнання спадщини відумерлою (пункти 57, 58 постанови від 26 червня 2024 у справі № 686/5757/23).
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість. Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування, і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини, з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21).
VІ. Висновки суду.
Суд, застосовуючи наведені вище правові висновки та вирішуючи питання щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, виходить із того, що лише у жовтні 2025 року Заїздською сільською радою Прилуцького району під час проведення інвентаризації земель позивача було повідомлено про існування заповіту, складеного 23 січня 2019 року ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 . Отже, до цього часу позивач об`єктивно не був обізнаний про наявність у нього права на спадкування за заповітом, що позбавляло його можливості своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки пов`язана з об`єктивними та істотними труднощами, які не залежали від волі позивача.
Суд, також враховує тривалу війну в Україні, яка призвела до значних ускладнень для громадян, зокрема, перешкоджала доступу до інформації та здійсненню необхідних дій, влив на ментальний та психологічний стан, вважає, що з урахуванням конкретних обставин справи надання додаткового строку для прийняття спадщини не є порушенням правової визначеності як елемента правовладдя (верховенства права) та є законним втручанням в інтереси територіальної громади. 
Навпаки, надання додаткового строку спадкоємцю за законом та за заповітом, про наявність якого він не знав, в надскладних умовах, що склались в країні, забезпечить справедливий баланс між реальним інтересами позивача, та публічними інтересами.
Відмова у задоволенні позову призведе до несправедливого позбавлення позивача його спадкового майна та становитиме втручання у можливість вільно володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.
Враховуючи все вищезазначене та, керуючись принципами верховенства права, справедливості та розумності, суд задовольняє позовні вимоги.
VІІ. Розподіл судових витрат.
Судові витрати суд залишає за Позивачем.
Керуючись ст. 247,259,263-265,273, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Атавін Олександр Сергійович, до Сухополов`янської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, строк тривалістю у три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст судового рішення складено 18.05.2026

Суддя Дмитро ДАВИДЧУК