Справа № 761/21564/25
Провадження № 2/761/2473/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді:   Пономаренко Н.В..
з участю секретаря:   Яцишина А.О.
позивачки:     ОСОБА_1 
відповідача:     ОСОБА_2 
представника відповідача:   ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
в с т а н о в и в:

У травні 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, що продовжує навчання, відповідно до якої позивач просила суд: ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 10 000,00 грн., щомісячно починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не довге ніж до досягненням ОСОБА_4 двадцятитрьохрічного віку, яка з цих обставин настане першою. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 березня 2003 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №192. Від спільного сімейного життя з відповідачем народилися діти - син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У позовні заяві вказано, що починаючи з червня 2021 року відповідач ОСОБА_2 не став брати участі в утриманні трьох дітей, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі половини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 листопада 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва від 10 грудня 2021 року (справа №761/41518/21) був виданий судовий наказ, яким була повністю задоволена заява про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .
Позивачем вказано, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2023 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано.
В обґрунтування позову вказано, що на даний час спільна дитина сторін дитина, донька ОСОБА_4 є повнолітньою, однак продовжує навчатися на Будівельному факультеті Київського національного університету будівництва і архітектури. Термін навчання з 02.09.2024 р по 30.06.2028 р. Дата вступу в КНУБА - 09.08.2024 р.
У позовній заяві вказано, що донька сторін ОСОБА_4 успішно та добросовісно навчається на денній формі навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток (дохід). Витрати на утримання доньки здійснюються лише позивачкою, так як відповідач відмовився добровільно надавати матеріальну допомогу, хоча є забезпеченою особою. У відповідача є в наявності на праві власності значна кількість нерухомого майна, грошових коштів тощо.
Позовна заява мотивована тим, що донька сторін під час навчання потребує не тільки забезпечення у їжі, одязі, книгах тощо, а й потребує необхідних витрат для соціального та гармонійного розвитку, - то буде законним та справедливим визначити розмір аліментів на суму у 10 000,00 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.06.2025 року відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного провадження.
10.09.2025 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 у якому останній зазначив, що визнає позовні вимоги частково та вважає за необхідне стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 4000,00 грн. У відзиві вказано, що позовні вимоги позивача окрім того, що є передчасними, оскільки спору з позивачем не було як такого, не погодженими позивачем з повнолітньою донькою в інтересах якої заявлено стягнення аліментів, а також такими, що є необґрунтованими, заявлений розмір аліментів таким, що не відповідає загальним засадам справедливості, розумності та співмірності, які підлягають застосуванню при визначенні розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання, відповідно до законодавства України. Відповідач вважає також, що розмір аліментів має бути визначений судом з урахуванням, в тому числі і його реальних можливостей надавати матеріальну допомогу дочці, яка продовжує навчання, а не лише з урахуванням необґрунтованих тверджень позивача про його начебто забезпеченість тощо та без урахування інших обставин, які мають значення для вирішення цієї справи.
У відзиві вказано, що донька навчається за кошти державного бюджету, а також отримує щомісячну стипендію в розмірі 2000,00 грн., таким чином, основні витрати, пов`язані зокрема з оплатою навчання, уже не покладаються на батьків, а держава забезпечує рівень матеріальної підтримки. 
Відповідачем зазначено, що позивач не доводить існування всіх юридичних факту, які у своїй сукупності надають право стягувати алюмінати на підставі ст. 199 СК України.
З поміж іншого, у відзиві вказано, що з 25.11.2024 відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності, а тому його постійним доходом є пенсія, окрім того, він оплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також на його утриманні перебуває мати - ОСОБА_7 , яка є пенсіонеркою.
25.09.2025 до суду надійшла відповідь позивачки на відзив у якому вона просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та викладено обставини аналогічні тим, що були викладені у позовній заяві.
В судовому засіданні 08.10.2025 задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.
06.10.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив позивачки у якому відповідачем викладено обставини аналогічні тим, що були викладені у відзиві на позовну заяву.
В судовому засіданні 11.02.2026 відповідачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання задоволено судом.
В судовому засіданні 11.02.202 до матеріалів справи долучено довідку №003/2026 від 16.01.2026 Київського національного університету будівництва і архітектури.
У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 4000,00 грн.
Вислухавши пояснення позивачки, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження виданого повторно серії НОМЕР_1 (а.с. 9).
Згідно довідки Київського національного університету будівництва і архітектури № 003/2026 від 16.01.2026, яка видана ОСОБА_4 , у тому, що вона дійсно навчається в Київському національному університеті будівництва і архітектури на будівельному факультеті та є студенткою 2 курсу денної форму здобуття освіти на першому (бакалаврському) рівні за спеціальністю 192 «Будівництво та цивільна інженерія» освітня програма «Технологія будівельного інформаційного моделювання в промисловому та цивільному будівництві» за кошти державного бюджету. Термін навчання в КНУБА з 02.09.2024 по 30.06.2028. Наказ про зарахування в КНУБА №1543/2 від 09.08.2024 (а.с. 154).
Окрім того, згідно довідки №7 від 21.01.2026 про доходи виданої ОСОБА_4 , остання отримує стипендію у розмірі 2000,00 грн. та 2088,00 грн. і за період з травня 2025 по грудень 2025 отримала 16 528,00 грн. (а.с. 155).
Сторони не заперечували, що повнолітня донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 (позивачем).
Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, як на підставу для його задоволення, вказувала, що обов`язок відповідача, як батька, щодо утримання повнолітньої сина, які продовжують навчання передбачений ст. 199 СК України.
Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Тлумачення положень статті 180 СК України свідчить, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чині,чи їх шлюб розірвано.
При цьому, аналіз глави 15 СК України дозволяє зробити висновок, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. В той же час утримання дитини складається не лише з наведених витрат, які за своєю суттю є нерегулярними та направленими на задоволення конкретно визначених потреб дитини. В той же час поряд з такими витратами батьки мають забезпечувати можливість задоволення постійних, повсякденних потреб дитини, що пов`язані (але не вичерпуються) необхідністю забезпечення її харчування, проживання, придбання одягу, тощо.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;  доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості.
Також, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. 
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року в справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року в справі № 644/3610/16-ц.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 17 червня 2020 року в справі № 761/10510/17).
Отже, з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 25.11.2024 відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України №120/26/236/ВП від 07.02.202 відповідачу ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності. Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України №120/26/50/ВП від 13.01.2026 відповідачу ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності. 
Незважаючи на вказані вимоги процесуального закону, відповідачем не було надано доказів того, що на його утриманні перебувають його матір пенсіонерка, а наявність лише копії пенсійного посвідчень не може свідчити про те, що матір відповідача перебуває на його утриманні, достеменно встановити факт утримання матір на його утриманні не можливо. Оскільки відповідачем на підтвердження обставин утримання своїх батьків пенсіонерів не було надано належних та допустимих доказів, у суду відсутні підстави враховувати батьків відповідача його утриманцями.
Визначаючи розмір аліментів судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище дитини, яка на час розгляду справи досягла 18 років і навчається за денною формою навчання за кошти державного бюджету та не має можливості працювати, що передбачає додаткові витрати на проживання, проїзд та харчування під час занять, виходячи з принципу розумності та справедливості, також приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, встановлену третю групу інвалідності, має на утриманні малолітню дитину (сплачує аліменти), в зв`язку з чим його можливість надавати допомогу зменшується, стан його здоров`я, а також беручи до уваги матеріальний стан позивача, а також факт отримання стипендії ОСОБА_4 , суд вважає стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини, що продовжує навчання по 4 000,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи з 26.05.2025 і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років. Таким чином, суд відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України приймає визнання позову у вказаній частині.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При цьому, слід зазначити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивач.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 200, 206, 229, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 180-182, 185, 199, 200 СК України, суд, -

в и р і ш и в : 

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі по 4 000,00 грн. щомісячно, з індексацією стягуваних сум відповідно до закону, починаючи з 26.05.2025 і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_4 23-х років.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Реквізити учасників:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено: 24.04.2026.

Суддя: