ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/1325/26
381/999/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
в складі
головуючого судді:   Осаулової Н.А.,
за участю секретаря:   Слюсар Я.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача:   ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача:   ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ :
У лютому 2026 року ОСОБА_1 (далі – позивач) через представника ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 (далі – відповідач) про стягнення додаткових витрат на дітей, та з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 15.04.2026 року та 09.06.2026 року, просила суд стягнути з відповідача 248 787.50 грн..
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу батьки уклали Договір про сплату аліментів на дітей, який посвідчено нотаріально. Умовами договору визначено, що батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на утримання дітей, проте, такі витрати здійснює лише позивач.
У сина ОСОБА_7 наявний хронічний алергічний риніт цілорічного персистуючого, що потребує систематичного проходження лікувальних курсів та підтримання належного фізичного стану і активного розвитку. Крім цього у нього діагностовано міопію, що також передбачає постійні витрати на засоби для корекції зору, їх постійного оновлення. Водночас, ОСОБА_8 виявляє стійкий інтерес та особливі здібності до занять великим тенісом та шахами, які сприяють розвитку витривалості концентрації уваги та логічного мислення 
ОСОБА_9 також потребує додаткових умов для гармонійного розвитку, що реалізується через її участь у музичних, мовних та творчих заняттях, зокрема уроках гімнастики, фортепіано, вокалу, англійської мови, а також відвідування інших розвивальних гуртків відповідно до вікових та індивідуальних особливостей дитини. 
За період з 21.04.2024 по 19.02.2026 матір`ю було понесено додаткові витрати на дітей у сумі 331 295,00 грн., з яких: 75 063,00 грн. - були витрачені на загальний розвиток дітей: вивчення англійської мови, дошкільні заняття, фінансової грамотності, навчання в ліцеї та харчування; 59 200,00 грн. - за розвиток особливих вмінь у дітей: шахи, великий теніс, гімнастика, уроки малювання, вокалу, гри на гітарі та фортепіано; 197 032,00 грн. - витрати на медичні послуги, зокрема на лікувальний курс для ОСОБА_6 .
На думку позивача, половину від сплачених коштів має їй компенсувати відповідач на підставі ст. 185 СК України, що змушує її звернутись до суду з даним позовом.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що на його думку понесені позивачем витрати на дітей не є додатковими у розумінні положень закону, не відноситься до особливих обставин, визначених ст. 185 СК України. Також просив врахувати, що договір про стягнення аліментів на дітей виконується батьком, а рішення, де навчатись дітям та які заняття вони мають відвідувати приймає самостійно позивач. На думку відповідача, позивач не довела, що понесені нею витрати не покриваються за рахунок аліментів. Крім того просив звернути увагу, що стороною договору про надання послуг з навчання №186 від 01.09.2024 року є саме відповідач і на нього покладався обов`язок сплати коштів, що він і робив вчасно. Витрати на лікування позивачем також не обґрунтовані, адже необхідність проведення консультацій, тестів, лікування у приватній клініці, замість державної чи комунальної, не доведена, як і не доведено необхідності застосування препаратів. Враховуючи дохід позивача та те, що ним фактично сплачуються аліменти на дітей у сумі 15 000,00 грн. щомісячно, сплачувати інші додаткові витрати відповідач можливості немає.
У відповіді на відзив представник позивача вказав, що у відповідача наявна можливість взяти участь у погодженні додаткових витрат на дітей, які він зобов`язався нести згідно з умовами договору, а законом передбачена можливість компенсувати додаткові витрати на дітей.
У судовому засіданні позивач та її представник вимоги позову підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити.
Відповідача та його представник у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України).
Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 16.03.2026 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 10.06.2026 року прийнято до розгляду заяви сторони позивача про збільшення розміру позовних вимог від 15.04.2026 року та 09.06.2026 року, про стягнення з відповідача додаткових витрат на дітей в сумі 248 787.50 грн..
Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши документи, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Судом із Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2024 року у справі № 381/127/24, шлюб зареєстрований 17.08.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області, актовий запис № 221 між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 розірвано.
Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_10 відновлено дошлюбне – « ОСОБА_11 ».
Як вбачається з даного рішення, від подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України).
20 березня 2024 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було укладено Договір про сплату аліментів на дітей, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу Чернишовою О.А. та зареєстровано в реєстрі за №822 (далі – договір).
У відповідності до положень п. 2 договору, за домовленістю батьків, даним договором встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 15 000,00 грн. (по 7 500,00 грн. на кожну дитину) щомісяця. Вказана сума аліментів підлягає індексації відповідно до вимог закону. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 20 числа поточного місяця шляхом перерахування суми аліментів на відкриту на ім`я матері банківську карту в будь-якій банківській установі на території України за вказівкою матері.
Крім сплати суми аліментів, зазначених у п. 2 даного договору, батько зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на кожну дитину, що покликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Сума грошових коштів у порядок участі батька у додаткових витратах на дітей (кожну дитину окремо) встановлюється за окремою домовленістю батьків.
У даній справі спір між сторонами виник у зв`язку з фактично понесеними, як вказує позивач, додатковими витратами на дітей.
На підтвердження таких витрат позивач надала суду Договір про надання послуг з навчання №186 від 01 вересня 2024 року, укладений між ФОП ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на надання послуг – навчання з англійської мови, вартістю 1 000,00 грн. за один навчальний місяць. Строк дії договору з 01.09.2024 року по 30.06.2025 року.
Додатковою угодою до даного договору від 02 січня 2025 року, укладеною між ФОП ОСОБА_12 та ОСОБА_1 сторони визначили вартість навчання 1 200,00 грн. за один навчальний місяць.
Крім того, надано Договір про надання послуг з навчання №883 від 02.11.2023 року, укладений між ФОП ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на надання послуг з навчання – дошкільнятко, вартістю 900,00 грн. за навчальний місяць. Строк дії договору з 01 жовтня 2023 року по 30 червня 2024 року.
Також надано Договір про надання послуг з навчання №260 від 01.09.2024 року, який укладено між ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_1 на надання послуг – навчання з англійської мови, вартістю 1 000,00 грн. за один навчальний місяць. Строк дії договору з 01.09.2024 року по 30.06.2025 року.
Додатковою угодою до даного договору від 02 січня 2025 року, укладеною між ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_1 сторони визначили вартість навчання 1 200,00 грн. за один навчальний місяць.
У матеріалах справи наявні платіжні інструкції про перерахування коштів ОСОБА_1 , ОСОБА_11 на рахунок ФОП ОСОБА_14 в якості оплати послуг за договором публічної оферти за ОСОБА_7 та навчання англійської; на рахунок ПЛ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », Українського гуманітарного інституту за освітні послуги за ОСОБА_7 ; на рахунок ПЗ ЗЗСО Абетка Ок за освітні послуги за ОСОБА_15 ; на рахунок ОСОБА_16 за вокал, гітару, малювання, англійську мову за ОСОБА_15 ; на рахунок ФОП ОСОБА_17 за фортепіано за ОСОБА_15 ; на рахунок Центру творчого навчання за ОСОБА_7 ; перерахування коштів з призначенням платежі за великий теніс за ОСОБА_7 ; на рахунок ОСОБА_18 за гімнастику за ОСОБА_15 .
Позивачем також надано довідку про те, що ОСОБА_9 з березня 2024 року по серпень 2025 року відвідувала секцію спортивної гімнастики. Загальна сума оплати – 19 700,00 грн.
Згідно наданої виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, ОСОБА_8 від 21.02.2023 року про наявність у дитини діагнозу - хронічний алергічний риніт цілорічного персистуючого, алергія на кліщів домашнього пилу, бронхіальна астма легкий персистуючий перебіг частково контрольована з переліком візитів з рекомендаціями: нагляд у алерголога, продовжити АСІТ.
Позивач також надала Акти про надані медичні послуги для пацієнта ОСОБА_7 ТОВ «Ейрдок» та перерахування коштів на рахунок вказаного товариства.
Також надані платіжні інструкції про перерахування ОСОБА_1 на рахунок ПрАТ «Метлайф» за ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , а також товарні чеки салону-магазину «Доктор оптика».
17 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Чернишової О.А. з проханням передати заяву ОСОБА_3 про те, що у нього за період з 21 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 20 115,00 грн., так як сплачені аліменти батьком не індексувались, а також 50% додаткових витрат на дітей у сумі 153 855,00 грн. за період з 21.04.2024 року по 17.12.2025 року.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).  Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Як вказано у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 749/106/17, положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.
Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, хворобою, каліцтвом тощо).
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.
За частиною другою статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. 
У постанові Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 вказано, що витрати на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини.
Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.
Зазначені позивачем витрати, пов`язані з вивченням англійської мови, підготовкою до школи, навчанням вокалу, грі на гітарі, малюванням, фортепіано, гімнастики, не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, у розумінні ст. 185 СК України.
Вказані витрати не викликані особливими обставинами, вони не зумовлені особливою схильністю дітей до навчання та не пов`язані з розвитком певних здібностей дітей. Зазначені витрати покриваються коштами, які отримує одержувач аліментів.
Витрати на лікування алергічних реакцій, також не є додатковими витратами, оскільки вищенаведені норми закону чітко встановлюють, що підставою для стягнення таких витрат є каліцтво дитини або тяжка хвороба.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому у стягненні з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дітей у розмірі 248 787,50 грн. (половини сплачених коштів) слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 181, 183, 196 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 141, 187, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, –
У Х В А Л И В : 

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя:     Н.А. Осаулова

Повний текст рішення суду виготовлено 17.06.2026 року