Справа № 750/2226/26
Провадження № 2/750/1840/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді	Супруна О.П.,	
секретар	Юрченко А.А.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 750/2226/25 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
у с т а н о в и в :
24.02.2026 АТ КБ «ПриватБанк» через систему «Електронний суд» звернулося до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.11.2020 у розмірі 60 383,16 грн, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору.
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 04.03.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 27.05.2026.
У судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач відзиву не подала.
За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, відповідно до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України).
За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Суд установив, що 17.11.2020 Завірова Даніела, ознайомившись з умовами кредитування, підписала власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 21-28) та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг у тій редакції, що діяли на дату підписання, та розміщені на сайті банку: https://privatbank.ua/terms.
Як убачається з підписаної заяви, сума кредиту (ліміт), що надається позичальнику, не може перевищувати 50 000,00 грн для карт Універсальна та 75 000,00 грн для карт Універсальна Gold; тип кредиту – відновлювальна кредитна лінія; строк кредитування – 12 місяців з пролонгацією (пункт 1.2). 
У заяві також визначено розмір процентної ставки 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для карт Універсальна Gold (пункт 1.3), порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84,0% (пункти 1.4, 1.5).
Згідно інформації, викладеної в Заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 17.11.2020, ОСОБА_2 підтвердила, що на підставі статті 634 Цивільного кодексу України (далі – ЦПК України) Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» приєднується до цих Умов та Правил. Паспорт споживчого кредиту та тарифи банку є невід`ємними частинами цього договору (пункт 2.1.1.1.1).
Наведена заява містить розділ «Угода про використання простого електронного підпису». Зі змісту розділу вбачається, що банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, OR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження. При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефона клієнта.
Також відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту.
На виконання умов укладеного договору, АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито картковий рахунок на ім`я ОСОБА_3 та надано наступні кредитні картки: картка № НОМЕР_1 , із терміном дії до жовтня 2024 року, та картка № НОМЕР_2 , із терміном дії до грудня 2026 року (тип карток – картка «Універсальна»), що підтверджується довідкою № 0000005184374359 від 27.01.2026, виданою позивачем (а.с. 20).
На підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами в межах установленого кредитного ліміту позивач надав виписку за договором № б/н за період з 17.11.2020 по 27.01.2026 (а.с. 15).
Як стверджує позивач, у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням унесених коштів на погашення заборгованості, у відповідача станом на 26.01.2026 наявна заборгованість у сумі 60 383,16 грн, яка складається з: 48 342,36 грн – заборгованість за тілом кредиту, 12 040,80 грн – заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини третьої-п`ятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
За приписами частини шостої статті 11 Закону України«Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону«Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону«Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, судом установлено, що 17.11.2020 сторони погодили використання простого електронного підпису при наданні Банком будь-яких послуг позичальнику, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів.
За приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування кредитними коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Наданий банком розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
Дослідивши надані позивачем докази, зокрема виписку по рахунку відповідача, яка користувалася кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, розрахунок заборгованості за договором станом на 26.01.2026, суд дійшов висновку про те, що позов належить задовольнити.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати по оплаті судового збору.
Ураховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 279, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.11.2020 у розмірі 60 383,16 грн (шістдесят тисяч триста вісімдесят три гривні 16 копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 2 662 грн 40 коп. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», місцезнаходження юридичної особи: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, код ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач:  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя