Справа № 560/176/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький , Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправною відмову житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженої Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №526 від 07.10.2025, в реалізації права ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на виключення з числа службових квартири за адресою АДРЕСА_1 .
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 передати облікову справу ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницького.
- визнати протиправною відмову квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький від №577/11/1901 від 25.04.2025 року в реалізації права ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 на виключення з числа службових квартири за адресою АДРЕСА_1 .
- зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький подати до Старокостянтинівської міської Ради клопотання про виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 16,4 м.кв.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , має вислугу на військовій службі 29 років, є учасником бойових дій та перебуває на квартирному обліку з 2004 року. Під час проходження служби йому було надано службову квартиру, у якій він проживає разом із членами сім`ї. Позивач вказує, що ним не було використано право на безоплатну приватизацію житла, а тому він має право на забезпечення житлом для постійного проживання шляхом виключення займаної квартири з числа службових. Однак житловою комісією військової частини НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький йому було відмовлено у вчиненні необхідних дій для виключення квартири з числа службових з посиланням на внутрішні рішення та протоколи Міністерства оборони України. На думку позивача, така відмова порушує його право на належне житлове забезпечення.
Ухвалою суду від 07.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвалою суду від 15.05.2026 заяву ОСОБА_1 про зміну предмету позову повернуто позивачу без розгляду.
Квартирно-експлуатаційних відділ м. Хмельницький подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що чинним законодавством не передбачено обов`язку квартирно-експлуатаційного органу змінювати статус службового житла з підстав наявності у військовослужбовця понад 20 років вислуги. Питання забезпечення постійним житлом шляхом виключення житлових приміщень із числа службових відповідно до рішення заступника Міністра оборони України від 17.12.2025 №7571/3/2 розглядається лише щодо осіб з інвалідністю І або ІІ групи та членів сімей загиблих (померлих) чи зниклих безвісти військовослужбовців, до яких позивач не належить. Відповідач зазначив, що не отримував від військової частини необхідних документів щодо надання позивачу житла для постійного проживання, а тому не був наділений правовими підставами для подання клопотання про виключення квартири з числа службових, оскільки така процедура передбачає попереднє прийняття відповідного рішення військовою частиною.
Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на позовну заявуЮ в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначено, що позивач не належить до категорій осіб, яким під час дії воєнного стану дозволено забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла з числа службового. Відповідач вказує, що житлова комісія розглянула рапорт позивача та, керуючись Алгоритмом, затвердженим рішенням Міністра оборони України від 04.03.2025 №7571/з/1, правомірно відмовила у виключенні квартири з числа службових, а відповідне рішення було затверджене наказом командира військової частини №526 від 07.10.2025.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що має передбачене Інструкцією №380 право на виключення службового житла з числа службового, а посилання відповідача на внутрішні рішення Міністерства оборони України є безпідставними, оскільки вони не можуть обмежувати гарантовані законом права, тому КЕВ зобов`язаний подати відповідне клопотання, а військова частина — передати необхідні документи. Просить задоволити позовні вимоги.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та згідно витягу з послужного списку має загальну вислугу 29 років.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення УБД серія № НОМЕР_3 від 02.03.2019 року.
Позивач перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 з 20.07.2004 року із дружиною та сином.
Під час проходження служби позивач отримав службову однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 16,4 м.кв., згідно ордеру №753 від 22.09.2008 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради. 
Позивач звернувся до КЕВ м. Хмельницький, далі Відповідач, із заявою від 15.04.2025 року щодо виведення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з ряду службової.
У відповідь на вказане звернення Відповідач надіслав відповідь №577/11/1901 від 25.04.2025 року, в якій повідомив, що «у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України від 04.11.2022 №2551/з/5 та відповідно до протоколу Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №142 від 16.11.2022 – надання житла для постійного проживання шляхом виключення його з числа службового, дозволяється сім`ям військовослужбовців Збройних Сил України, які загинули (пропали) або пропали безвісти, як виняток у зв`язку з неможливістю надання іншого житла».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №526 від 07.10.2025 затверджено рішення об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом засідання від 25.09.2025 №5, про відмову у виключенні з числа службових однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , та наданні її як житла для постійного проживання капітану ОСОБА_1 та членам його сім`ї у складі чотирьох осіб. Підставою відмови стало те, що позивач та члени його сім`ї не належать до переліку осіб, яким дозволено забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла з числа службового відповідно до Алгоритму підготовки та подання на розгляд пропозицій щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення із числа службового, затвердженого Міністром оборони України від 04.03.2025 №7571/з/1.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно ст.118 Житлового кодексу України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Відповідно до ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців житлом або за їхнім бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання житло відповідно до цього Закону та інших законів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу в календарному обчисленні 20 років і більше, а також особам, звільненим з військової служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату або проведенням інших організаційних заходів, та членам їх сімей, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, безоплатно надається у власність житло (у тому числі житло, яке вони займають у будинках державного житлового фонду або житлового фонду територіальних громад, якщо таке житло придбане або збудоване за рахунок коштів державного бюджету та передане у комунальну власність) або за їхнім бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання житло за рахунок коштів державного бюджету.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок 1081).
Відповідно до Порядку 1081, наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - Інструкція 380).
Відповідно до пункту 1 Розділу VI Інструкції 380 житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
Згідно пункту 1 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472, визначено, що особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 3 розділу VII Інструкції №380 для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) протягом одного місяця з дня затвердження командиром військової частини протоколу з питань, вказаних у пункті 7 розділу III цієї Інструкції, розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений у встановленому законодавством порядку протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для підготовки наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, який видається протягом трьох робочих днів з дня затвердження протоколу.
Протягом трьох робочих днів з дня видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання облікова справа військовослужбовця разом з витягом із затвердженого у встановленому законодавством порядку протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) та зазначеного наказу направляються військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Згідно з пунктом 4 розділу VII Інструкції №380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУПЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, ТЦК та СП та військовими частинами.
ЦУПЗ на підставі рішення Комісії з контролю протягом п`яти робочих днів з дня проведення засідання Комісії з контролю готує список надання постійного житла у Збройних Силах України та надає його до ГУКВ.
ГУКВ протягом одного дня подає список надання постійного житла заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків), який затверджує цей список протягом десяти робочих днів з дня його надходження.
Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
Пунктом 10 Розділу VII Інструкції 380 також зазначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Вказані норми Інструкції 380 щодо обов`язковості перебувати на квартирному обліку узгоджуються з пунктом 31 Порядку 1081 та статтею 42 Житлового кодексу України, які також наголошують, що житлові приміщення надаються тільки громадянам (в тому числі військовослужбовцям), що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Відтак, нормами статті 12 Закону №2011-XII, пункту 11 Порядку №1081 та пункту 10 розділу VII Інструкції №380 прямо передбачено право військовослужбовця з вислугою 20 років та більше, який перебуває на квартирному обліку, на забезпечення житлом для постійного проживання у спосіб надання житла, виключеного із числа службових.
Повноваження квартирно-експлуатаційного органу як органу військового управління системи Міністерства оборони України у даному випадку з приводу висловлення заперечень та вчинення відмов у процедурі виключення конкретної квартири з числа службового житла обмежені виключно випадками відсутності у військовослужбовця права на забезпечення житлом або істотного (суттєвого) порушення процедури розгляду питання про забезпечення житлом.
Суд зазначає, що КЕВ м. Хмельницький не отримував від військової частини жодних документів та рішень щодо надання військовослужбовцю ОСОБА_1 постійного житла, необхідних для подальшого направлення на погодження до вищого керівництва. 
Отже, подача документів для забезпечення житлом має здійснюватися через військову частину, яка повинна прийняти відповідне рішення та направити необхідні документи до КЕВ м. Хмельницький.
А тому, КЕВ м.Хмельницький не мав правових підстав самостійно ініціювати процес, що регламентується іншими органами та структурами.
Враховуючи наведене вище, виконання КЕВ м. Хмельницький рішення ставиться у пряму залежність від дій та рішень житлової комісії, на обліку якої перебуває позивач, відтак покладення зобов`язання на КЕВ м. Хмельницький може бути обґрунтованим виключно після виконання відповідних зобов`язань житловою комісією відповідної військової частини.
При цьому, військова частина НОМЕР_1 відмовила у виключенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 16,4 м.кв., з числа службової, а тому суд вважає, що в діях Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький відсутня протиправність, оскільки не було дотримано встановленої процедури визначеної Інструкцією №380, зокрема виключення квартири з числа службових та направлення відповідних документів військовою частиною НОМЕР_1 , тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.
Щодо позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.
Згідно підпункту 121 пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 № 671 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2025 № 905) Міноборони відповідно до покладених на нього завдань організовує відповідно до законодавства забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей жилими приміщеннями.
На виконання доручення Міністра оборони України від 12.02.2025 №7571/з у Міністерстві оборони України опрацьовано питання та розроблено Алгоритм підготовки та подання на розгляд пропозицій щодо забезпечення постійним житлом шляхом його виключення із числа службового, який 04 березня 2025 року затверджений Міністром оборони України за №7571/з/1.
Вимогами пунктів 1, 2 та 3 Алгоритму визначено, що Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю), командирам військових частин (установ, організацій), розглядати питання щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей постійним житлом шляхом його виключення із числа службового за умови відсутності потреби у використанні такого житла як службового та відповідності займаного службового житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття таких військовослужбовців та членів їх сімей з квартирного обліку.
Відсутність потреби у використанні житла як службового підтверджується відповідним начальником гарнізону, у гарнізоні міста Київ - командиром військової частини (установи, організації), де військовослужбовець проходить (проходив) військову службу.
Командирам військових частин (установ, організацій), житловим комісіям (об`єднаним житловим комісіям), Комісії з контролю розгляд питань щодо забезпечення постійним житлом шляхом його виключення із числа службового здійснювати виключно стосовно: 1) військовослужбовців, які у період дії правового режиму воєнного стану безпосередньо брали (беруть) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; 2) членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти; 3) осіб звільнених з військової служби; 4) осіб з інвалідністю які проходять військову службу та 5) військовослужбовців, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, в порядку, визначеному Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за №1020/32472 (далі - Інструкція №380), з обов`язковим дотриманням вимог, визначених пунктом 1 Алгоритму.
Командирам військових частин (установ, організацій), житловим комісіям (об`єднаним житловим комісіям), Комісії з контролю, здійснювати розгляд питань щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, не віднесених до категорій зазначених, у пункті 2 Алгоритму, постійним житлом шляхом його виключення із числа службового за рішенням заступника Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Згідно абзацу 1 пункту 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 зазначено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.
Також, суд зазначає, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях не є підставою для їх виключення з числа службових, адже обов`язковою умовою для цього є отримання відповідного висновку, який може бути наданий виключно уповноваженими на те органами (посадовими особами) про відсутність потреби у його подальшому використанні в якості службового.
Розглядаючи рапорт позивача та додані до рапорту документи, Об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що позивач та члени його сім`ї не відносяться до визначених Алгоритмом категорій осіб, яким дозволено виключати квартири з числа службових.
За таких обставин суд доходить висновку, що об`єднана житлова комісія військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймаючи рішення, оформлене протоколом від 25.09.2025 №5 та затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 №526 від 07.10.2025, діяла в межах наданих повноважень та відповідно до порядку, визначеного нормативними актами та внутрішніми документами Міністерства оборони України, які регулювали процедуру розгляду таких питань на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
З огляду на наведене вище, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький про визнання дій відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький (вул. Героїв АТО, 3/1,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29006 , код ЄДРПОУ - 07928461)  Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		П.І. Салюк