ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1228/26 Справа № 174/1617/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 травня 2026 року Кривий Ріг 
12.05.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засіданні Вороні Б.А., за участі судового розпорядника Рудя С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
за участю особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 
захисника       Шевчука О.М. 

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:
- зазначає, що матеріали справи не містять доказів його винуватості, та складені з істотним порушення вимог КУпАП та відповідних інструкцій;
- вказує, що адреса його проживання в протоколі зазначена невірно, матеріали справи для усунення недоліків не повертались органу поліції;
- вказує. що йому не вручалась копія направлення до закладу охорони здоров`я, перевірка ознак наркотичного була обмежена тільки реакцією ока на світло;
- вказує, що має захворювання очей, внаслідок якого є часткова атрофія нервів, наслідком чого є відсутність реакції очей на світло;
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника Шевчука О.М. та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.11.2025 об 11:40 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Део Нексія», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Захисників України, 22, в м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: уповільнена поведінка, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі охорони здоров`я КНП КМР МЛ № 9 м. Кам`янське під запис нагрудної камери поліцейського відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 522278 від 24.11.2025р. складений уповноваженою особою, ті який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП у якому зазначено, що 24.11.2025р. о 11:40 год. в м. Вільногірськ, по Захисників України, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним Део Нексія, з ознаками наркотичного сп`яніння - уповільнена поведінка, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під час фіксації нагрудної камери поліцейського, чим порушив п.2.5. ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (а.с.1).
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, видане 24.11.2025 о 11 год. 50 хв. (а.с.5), а тому ОСОБА_1 повинен був за участю поліцейських, відповідно до п. 2.5 ПДР пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (а.с.5).
- відеозаписи з цифрових нагрудних відеокамер поліцейських «Motorola VB 400», які долучено до протоколу і відтворено безпосередньо у судовому засіданні, з яких вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , було зупинено працівниками поліції у м. Вільногірськ, по вул. Захисників України, 22, йому була висловлена підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. В ході спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 , чітко зазначив про те, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння.
Факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 підтвердив також і в судовому засіданні. 

Суд першої інстанції дослідив доводи сторони захисту, що характерні ознаки наркотичного сп`яніння, виявлені у ОСОБА_1 пов`язані зі станом його здоров`я, та не прийняв їх до уваги, оскільки вимога працівників поліції була спрямована саме для встановлення наявності чи відсутності у нього стану наркотичного сп`яніння, та ОСОБА_1 був зобов`язаний за участю працівників поліції пройти медичний огляд, від якого відмовився, що належним чином підтверджується відеозаписами з цифрових нагрудних відеокамер поліцейських, які досліджені в судовому засіданні та поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні.
Суд першої інстанції дослідивши та оцінивши сукупність доказів по справі дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та його дії за вказаною статтею кваліфіковано правильно. 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та, зокрема, відеозапис події, встановив, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення вимог ПДР (несправність освітлювальних приладів), при спілкуванні з працівниками поліції у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, йому висловлено вимогу огляду на стан наркотичного сп`яніння, від якої він відмовився, що є об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів його винуватості, та складені з істотним порушення вимог КУпАП та відповідних інструкцій, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що адреса його проживання в протоколі зазначена невірно, матеріали справи для усунення недоліків не повертались органу поліції, є також неслушними оскільки жодним чином не впливають на правильність вирішення справи по суті. Крім того вулиця, яка зазначена в протоколі є старою назвою вилиці, зазначеної в постанову суду. 

Доводи апеляційної скарги, що йому не вручалась копія направлення до закладу охорони здоров`я, перевірка ознак наркотичного була обмежена тільки реакцією ока на світло, також є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особа, яка підлягає огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я прибуває до такого закладу у супроводі працівників поліції та огляд на стан сп`яніння проводиться із використанням відеозапису, який застосують також працівники поліції відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 має захворювання очей, внаслідок якого є часткова атрофія нервів, та відсутність реакції очей на світло, є також неслушними, оскільки не скасовують обов`язку особи, яка керує транспортним засобом, виконати законну вимогу працівника поліції щодо огляду на стан сп`яніння. 

Таким чином доводи апеляційної скарги із про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, наведені доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.03.2026р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя