Справа № 182/7214/25
Провадження № 2-о/0182/14/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

19.05.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Рунчевої О.В., 
секретаря Паламарчук П.Ю., 
розглянувши в залі суду в м. Нікополі у відкритому судовому засіданні в порядку окремого позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту родинних відносин,  -

В С Т А Н О В И В:

06.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку окремого позовного провадження із даною заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги наступним. 
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ленінське Апостолівського району, Дніпропетровської області. Він має брата – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був мобілізований до лав ЗСУ для захисту України від збройної агресії російської федерації. 
23.05.2024 року дружина його брата - ОСОБА_2 отримала сповіщення №6425 від 16.05.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 13.05.2024 року зник безвісти в районі н.п. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області, беручи участь в обороні держави. По даному факту за ст.115 ч.1 КК України було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Доньку ОСОБА_1 – ОСОБА_3 визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні. 
Заявник також є військовослужбовцем Збройних Сил України, несе службу у військовій частині НОМЕР_1 . У зв`язку зі зникненням безвісти його рідного брата, у ОСОБА_1 виникло право на звільнення з військової служби, передбачене п.3 частини 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Однак, при огляді документів виявилось, що існують розбіжності в написанні прізвища братів. В паспорті заявника прізвище зазначено, як « ОСОБА_4 », тоді як в паспорті його зниклого безвісти брата – « ОСОБА_5 ». Дані невідповідності перешкоджають заявникові в реалізації його права на звільнення з військової служби, а тому виникла необхідність звернення з даною заявою до суду, оскільки в позасудовому порядку вирішити дане питання він не може. У зв`язку з цим, просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідним братом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 13.05.2025 року значиться зниклим безвісти.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.11.2025 року заяву залишено без руху, заявникові надано десятиденний строк з моменту отримання такої ухвали для усунення недоліків.
02.12.2025 року заявником усунуто недоліки та надано уточнену заяву (а.с.30-31).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.38). 
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 року задоволено клопотання Міністерства оборони України та залучено Військову частину НОМЕР_1 до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с.54-55).
Сторони в судове засідання не з`явились.
23.02.2026 року від представника заявника Мороз Н.М. на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони заявника, на заявлених вимогах наполягають (а.с.52).
12.01.2026 року від представника Міністерства оборони України Літвін С.М. надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що відносини, які стали предметом розгляду даної справи, врегульовані Порядком внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 14.01.2011 № 55/18793 (надалі - Порядок №55/18793). Пунктом 2.13 Порядку № 55/18793 передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану крім іншого є висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який складається якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) пункт 2.15.9 Порядку № 55/18793. Згідно пункту п. 1.1 вказаного Порядку № 55/18793, у разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Однак, в матеріалах справи відсутня відповідна відмова. Крім того, просив справу розглядати справу без його участі (а.с.40-45).
18.05.2026 року через ЄСІТС «Електронний суд» від представника Військової частини НОМЕР_1 Мовчан С.Д. надійшла заява про розгляд справи без його участі. До заяви додані письмові пояснення, в яких підтримана позиція Міністерства оборони України (а.с.61-64).
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Як встановлено судом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим 12.07.2002 року Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с. 6-7).
Згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 №216 від 30.07.2025 року, ОСОБА_1 зараховано на посаду начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 (а.с.34). 
Рідний брат заявника – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , також був мобілізований до лав ЗСУ, та зарахований на посаду стрільця-снайпера 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти НОМЕР_3 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_4 .
Згідно сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 №6425 від 16.05.2024 року, ОСОБА_1 , 1972 року народження, зник безвісти 13.05.2024 року в районі н.п. Іванівське, Бахмутського району, Донецької області, беручи участь в обороні держави та стримуванні збройної агресії рф (а.с.19). 
На підставі даного факту, 23.05.2024 року за ст. 115 ч.1 КК України (2001) було відкрито кримінальне провадження за №12024043090000140, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Доньку ОСОБА_1 – ОСОБА_3 визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні (а.с 20). 
ОСОБА_1 , 1972 року народження, внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.22).
Згідно п.3 частини 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці звільняються з військової служби (під час дії воєнного стану), якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі у антитерористичній операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
А отже, у заявника, як у військовослужбовця, виникло право на звільнення з військової служби з огляду на викладені вище обставини. 
Однак, реалізувати своє право ОСОБА_1 не має можливості, оскільки існують розбіжності в написанні прізвища братів. В паспорті заявника прізвище зазначено, як «   ОСОБА_6 », тоді як в паспорті його зниклого безвісти брата – «Малєк» (а.с.6-7,10-12).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 року у справі №560/17953/21 вказала, що справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, належать до юрисдикції цивільного суду. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд відповідних справ за правилами цивільного судочинства. 
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним ч. 2 ст. 315 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд в праві розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо. 
Під родинними відносинами слід розуміти, насамперед, кровний зв`язок між людьми, за наявністю якого у людини виникають відповідні юридичні наслідки, тобто, виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків.
В постанові Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №737/120/18 зазначено про те, що в порядку окремого провадження може бути встановлений факт родинних відносин лише між кровно спорідненими родичами.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В постанові від 11 лютого 2022 року у справі №947/22756/19 (провадження №61-249св21) Верховний Суд зазначає, що цивільне законодавство не передбачає обов`язкового переліку доказів, якими особа може підтвердити факт родинних відносин з іншою особою, оскільки реалізуючи свої процесуальні права з урахуванням принципу диспозитивності, сторона подає ті докази, які на її думку, підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. 
Доказами, що підтверджують факт родинних відносин, можуть бути документи, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, по господарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. 
Так, стороною заявника надані копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , де батьками обох зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Свідоцтва заповнені російською мовою (а.с.13,14).
Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, актовий запис про народження №54 від 27.05.1972 року (а.с.16). 
При цьому, суд звертає увагу, що згідно даного Витягу, прізвище зниклого безвісти брата заявника зазначено українською мовою, як Малек.
Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт родинних відносин між братами. 
А отже, у суду не викликає сумніву той факт, що ОСОБА_1 , 1969 року народження, та ОСОБА_1 , 1972 року народження, є рідними братами, а розбіжність в написанні їх прізвища виникла при різному його перекладі з російської на українську мову. 
При цьому відсутність попереднього звернення до органів ДРАЦС та відсутність письмової відмови у внесенні змін до актового запису про народження, та необхідності подальшого оскарження такої відмови не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, оскільки встановлення такого факту саме судом безпосередньо передбачено статтею 315 ЦПК України, яка не вимагає від заявників вчинення інших дій перед зверненням до суду з відповідною заявою, тобто надає можливість відразу звернутися до будь-якого суду цивільної юрисдикції. А тому пояснення заінтересованих осіб в цій частині до уваги судом не приймаються.
Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту родинних відносин, про який просить заявник. 
За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується наданими письмовими доказами, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 12,13,76-78,81,89,259,263-265,268,293,315-319 ЦПК, суд –

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту родинних відносин – задовольнити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, визнавши їх рідними братами.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева