Справа № 686/801/26
Провадження № 2/686/3997/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 рік         м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді        Колієва С.А.
при секретарі          Кучерук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Хмельницької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування,-
в с т а н о в и в :
До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до Хмельницької міської ради в якому просили визнати за ними право власності по 1/3 частці відповідно за кожним на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданої заяви зазначено, 01.09.2007 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_4 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом РАЦС Волочиського районного управління юстиції. У вказаному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було набуто у спільну власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить належна останньому частка у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Вони, як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, яка відкрилася після померлого ОСОБА_4 . На підставі поданих ними заяв про прийняття спадщини приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Львовською Н.Р. була заведена спадкова справа №10/2025 щодо майна померлого ОСОБА_4 .
Разом з цим нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва про право власності за законом на належну ОСОБА_4 частку у спірній квартирі, із посиланням на те, що вказана квартира належала їм на праві спільної власності та за життя належна померлому частка не була визначена.
Зазначили, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності і частки кожного із співвласників були рівними. Таким чином кожному із них фактично належала частка у праві власності на вказану квартиру у розмірі 1/4 частки, і саме така частка у праві власності на квартиру увійшла до складу спадщини після померлого ОСОБА_4 . Оскільки частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, кожен з них успадкував по 1/12 частки у праві власності на квартиру у порядку спадкування після померлого ОСОБА_4 .
У поданому відзиві Хмельницька міська рада заперечень щодо поданого позову не висловила, а при вирішенні даної справи покладалася на розсуд суду. 
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали заяви, в яких поданий позов підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності.
Представник відповідача Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у поданому відзиві на позов.
Фактичні обставини встановлені судом.
01.09.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом ДРАЦС Волочиського районного управління юстиції (актовий запис 194).
ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № витягу 478638241 від 25.05.2026 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Державна реєстрація вказаного речового права була здійснена 09.01.2019 року на підставі довідки про повну сплату серія та №4 яка видана 17.12.2018 ЖБК «Статус Парк».
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, про що Відділом ДРАЦС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був складений відповідний актовий запис №382 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .
11.08.2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Львовської Н.Р. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 . На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №10/1025 щодо майна померлого ОСОБА_4 .
Згідно довідки приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Львовської Н.Р. №25/02-14 від 25.05.2026 зазначено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 заведено спадкову справу №10/2025. Спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Перелік спадкоємців є вичерпним.
Листом приватного нотаріуса Львовською Н.Р. за №33/02-14 від 11.11.2025 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повідомлено про неможливість видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлому ОСОБА_4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 із посиланням на те, що вказана квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і за життя належна померлому частка не визначалася. 
Застосовні норми права та мотиви з яких виходить суд.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб – частина 1 ст.316 ЦК України.
Відповідно до приписів ст.325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.
Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частиною1 ст.355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Приписами частин першої та другої статті 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.
Частинами першої, другої та третьої статті 372 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
За приписами статтей 1216, 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Положеннями статті 1226 ЦК України визначено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.  Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.
Згідно положень ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
За приписами статтей 1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до частин першої та третьої статті 1268, частини першої статті 1269 та частини першої статті 1270 ЦК України слідує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Зібрані у справі докази вказують на те, 09.01.2019 року ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на були у спільну сумісну власність квартиру АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить в тому числі і належна останньому частка у праві спільної сумісної власності на вищевказану квартиру. Спадщину після померлого у встановленому законом порядку прийняли ОСОБА_1 , як дружина померлого, та його неповнолітні діти ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Оформити право власності на належну померлому частку у спірній квартирі у нотаріальному порядку позивачі не мають можливості у зв`язку із не визначенням за життя спадкодавця належної йому частки у праві власності та відмовою у зв`язку із цим нотаріусом у вчиненні відповідної нотаріальної дії.
З приводу визначення частки, яка належала ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 суд зазначає наступне. Так, у відповідності до приписів ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. З матеріалів справи встановлено, що 17.12.2018 року ЖБК «Стаус Парк» №4 було видано асоційованим членам цього кооперативу ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про здійснення ними повної сплати за сумісну квартиру АДРЕСА_2 . На підставі вказаної довідки за ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було зареєстроване право спільної сумісної власності на вказану квартиру. За життя ОСОБА_4 питання щодо поділу спільного майна, визначення належної йому частки у цій квартирі не ставив, рівність часток у праві власності на квартиру не оспорював. Рівність часток у праві власності на спірну квартиру також визнається і не оспорюється сторонами у даній справі. 
З огляду на викладене, а також виходячи із на рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, слід вважати, що кожному із співвласників належало по 1/4 частці у праві власності на кватиру АДРЕСА_2 . Таким чином кожен із позивачів успадкував після померлого ОСОБА_4 право власності на вказану квартиру по 1/12 (1/4 : 3) частці відповідно.
У загальному частка позивачів у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 з урахуванням належної їм частки у праві спільної часткової власності та успадкованої частки після померлого ОСОБА_4 становить по 1/3 частці відповідно за кожним.
За таких обставин, суд вважає, що поданий позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід визнати право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 по 1/3 частці відповідно за кожним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-215, 256 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку у квартирі АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку у квартирі АДРЕСА_2 .
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку у квартирі АДРЕСА_2 .
на домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивачі:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 
Відповідач: Хмельницька міська рада, код ЄРДПОУ 33332218, адреса: м. Хмельницький, вул. Героїв Маріуполя, буд.3.
Повний текст судового рішення складено 03.07.2026 року.

Суддя: