РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026  	Справа №607/12552/26 Провадження №2-а/607/371/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Царук І.М.,
за участю: секретаря судового засідання Захарка Р.Я., 
представника відповідача Департаменту патрульної поліції – Лобач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №607/12552/26 за позовом адвоката Щербініна Євгена Миколайовича, поданим в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026,

ВСТАНОВИВ:
04.06.2026 адвокат Щербінін Є.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Стефанишина І.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки викладені у ній обставини порушення позивачем вимог пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху не відповідають фактичним обставинам справи. На обґрунтування таких вимог представник позивача зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки він, керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху, що було зафіксовано працівником поліції із використанням лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20», який останній тримав в руці в не стаціонарно закріпленому місці, що свідчить про суттєве порушення поліцейським правил використання вказаного технічного засобу. Зазначає, що порядок застосування технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки та засобів фото- і кінозйомки, відеозапису встановлений положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якими технічний засіб з виявлення та/або фіксації правопорушень має бути монтований/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель, закріплений на однострої чи службових транспортних засобах, тоді як використання технічного засобу в ручному режимі (тримання в руках) законодавством не передбачено. За наведеного, представник позивача просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП – закрити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.06.2026 позовну заяву адвоката Щербініна Є.М., подану в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Стефанишина І.В. прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті, визначено відповідачу строк для подання відзиву, роз`яснено особливості розгляду цієї категорії справ та призначено судове засідання у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 19.06.2026.
18.06.2026 представником відповідача Департаменту патрульної поліції – Лобач М.В. до суду подано відзив на позовну заяву адвоката Щербініна Є.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , в якому викладені заперечення щодо позовних вимог та прохання відмовити у їх задоволенні, з посиланням на те, що 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону УПП у Тернопільській області ДПП Стефанишиним І.В. було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова, на думку представника відповідача, є законною та обґрунтованою, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується долученими до відзиву фотоматеріалами. При цьому представник відповідача вважає помилковими посилання представника позивача на те, що з урахуванням положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» технічний прилад «TruCam LTI 20/20» при проведення фіксації швидкості транспортного засобу не може утримуватись інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, оскільки положення вказаної норми закону передбачає можливість монтажу або розміщення такого приладу на однострої та по зовнішньому периметру доріг і будівель, а не обов`язок. Враховуючи викладене, представник відповідача позовні вимоги представника позивача про скасування оскаржуваної постанови вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому просить у їх задоволенні відмовити повністю.
19.06.2026 розгляд даної адміністративної справи не відбувся через зайнятість головуючого судді в іншому судовому процесі, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 22.06.2026.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду даної справи, позивач ОСОБА_1 та його представник – адвокат Щербінін Є.М. в судове засідання не з`явилися, від адвоката Щербініна Є.М. надійшла заява про здійснення розгляду вказаної адміністративної справи у його відсутності, що згідно з вимогами ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.
В судовому засіданні представник відповідача Департаменту патрульної поліції – Лобач М.В. позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві та просила у позові адвоката Щербініна Є.М., поданого в інтересах ОСОБА_1 , відмовити. Вважає, що з долучених до відзиву фотоматеріалів об`єктивно вбачається, що 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху, що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судом встановлено, що 30.05.2026 поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Стефанишиним І.В. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно з даною постановою ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки, керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху.
Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить її скасувати. Перевіряючи вказані доводи позивача, суд виходить з наступного.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок та підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Таким чином, притягненню особи до адміністративної відповідальності обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за скоєння якого передбачена чинним законодавством.
При цьому притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та достатніми доказами, що не викликають сумніву.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Згідно з п. 8 ч. 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до п. 11 ч. 1 статті 23 даного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Як встановлено судом під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення ним вимог пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху, що полягає у перевищенні ним 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки, під час керування автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Відповідно до вимог пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Згідно з вимогами пункту 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Як видно, обставини, викладені у позовній заяві представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Щербініна Є.М. зводяться до того, що 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-30 (162 км) у межах населеного пункту с. Ступки ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW X6 X-drive 30D», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, що було зафіксовано працівником поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20», який під час здійснення вказаного вимірювання перебував у руках поліцейського та не був стаціонарно закріплений, що, на думку представника позивача, свідчить про недотримання вимог щодо застосування вказаного технічного засобу та ставить під сумнів належність і допустимість отриманих за його допомогою показань.
Разом з тим, вказані доводи представника позивача не свідчать про безпідставність прийняття інспектором поліції рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Так, положеннями п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Порядок застосування працівниками поліції технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення регламентований положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Як убачається зі змісту частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», положення зазначеної норми не встановлюють обов`язку стаціонарного розміщення чи закріплення технічних засобів вимірювальної техніки під час їх використання працівниками поліції, при цьому аналогічні вимоги відсутні й в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08.12.2018 №1026.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
Основною функцією лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCam LTI 20/20» є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото- і відеофіксація.
Крім того, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/35386 - лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «TruCam LTI 20/20» №ТС001012, чинного до 21.11.2026 - максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1 % від виміряного значення швидкості в інтервалі діапазону вимірювання понад 200 км/год до 320 км/год.
Вказане свідчить про можливість використання даного приладу як в ручному, так і в автоматичному режимах, а відтак, використання лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «TruCam LTI 20/20» №ТС001012 в ручному режимі без закріплення даного приладу є правомірним. При цьому, використання лазерного вимірювача «TruCam LTI 20/20» в ручному режимі не впливає на точність вимірювання швидкості руху транспортних засобів, тому сумніви позивача щодо зафіксованої швидкості руху автомобіля під його керуванням суд вважає необґрунтованими.
Також, вказаним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджується, що лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів «TruCam LTI 20/20» №ТС001012 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, тобто є придатним до застосування, в тому числі в момент фіксації вчиненого позивачем правопорушення.
Таким чином, фотознімки, здійснені приладом «TruCam LTI 20/20» №ТС001012, є належними та допустимими доказами того, що позивач 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки, керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год, тобто з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 30.05.2026 о 11 год. 50 хв. на автодорозі М-30 (162 км) в населеному пункту с. Ступки, керуючи автомобілем марки та моделі «BMW X6 X-drive 30D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 81 км/год при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.9. б) Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, при цьому факт вчинення вказаного правопорушення був належним чином зафіксований та задокументований інспектором органу Національної поліції у передбаченому законом порядку та встановлений законом спосіб.
З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд доходить висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами підтверджено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також наявність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Таким чином, досліджені судом докази у своїй сукупності підтверджують обставини, покладені відповідачем в основу оскаржуваної постанови, тоді як доводи представника позивача не свідчать про порушення відповідачем вимог законодавства під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, прийнята уповноваженою особою в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому підстав для її скасування суд не вбачає.
Приймаючи рішення суд також враховує, що визначений правовою нормою ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
За наведеного, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов адвоката Щербініна Є.М., поданий в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а відтак рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін.
Крім того, суд зазначає, що поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Стефанишин І.В., якого представник позивача визначив одним із відповідачів, не є належним відповідачем у даній справі, оскільки під час розгляду справ про адміністративні правопорушення та винесення відповідних постанов працівники Національної поліції реалізують повноваження від імені відповідного органу Національної поліції, який і є суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір за подання позову у сумі 532,48 гривень, що підтверджується квитанцією АТ «ТАСКОМБАНК» №6634-1552-3092-4940 від 04.06.2026. Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 139, 143, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 7, 9, 122, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
Постанову поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Стефанишина І.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026 - залишити без змін.
У задоволенні позову адвоката Щербініна Євгена Миколайовича, поданого в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7284286 від 30.05.2026 - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін справи:
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .
Представник позивача: адвокат Щербінін Євген Миколайович, адреса: м. Дніпро Дніпропетровської області, пр. Дмитра Яворницького, буд. 65, оф. 211; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108646.

Головуючий суддя	І. М. Царук