ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
12.05.2026	Справа № 910/3222/26	

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" (м. Київ) 
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Київ) 
про стягнення 31 760 168,20 грн, 

Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: 
Від позивача: Якушенко В.А.
Від відповідача: Гарматін К.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 31 760 168,20 грн, з яких: 26 480 670,52 грн інфляційних втрат та 5 279 497,68 грн 3% річних, нарахованих відповідачу у зв`язку з несплатою заборгованості, стягнутої рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 у справі №910/21951/21.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.04.2026.
13.04.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву, яким він заперечує проти позову та зазначає, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди між сторонами є факт її завдання позивачу, а рішенням суду від 26.09.2023 у справі № 910/21951/21 конкретизовано її розмір та визначено спосіб відшкодування (грошові кошти), тож зобов`язання відповідача зі сплати позивачу суми збитків стало конкретизоване і визначене з моменту набрання законної сили рішенням у справі № 910/21951/21 – 25.08.2025, і з цього часу можуть здійснюватись нарахування за ч. 2 ст. 625 ЦК України. Також відповідач зазначає про неправильність визначення величини приросту індексу споживчих цін (сукупного індексу інфляції), який має застосовуватись у даному випадку.
17.04.2026 позивачем подано відповідь на відзив.
У підготовчому засіданні 21.04.2026 оголошувалась перерва до 05.05.2026.
27.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Протокольною ухвалою від 05.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.05.2026.
У судовому засіданні 12.05.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. 
12.05.2026 суд проголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив дату і час його проголошення.
12.05.2026 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, що повне рішення буде складено у строк, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, – 

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 на Товарній біржі – Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська енергетична біржа", відбувся електронний аукціон з продажу відповідачем електричної енергії за двосторонніми договорами №ЕР-140621-11, за наслідками якого на підставі, зокрема, аукціонного свідоцтва №ЕР-140621-11-1-1, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" (покупець) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" (продавець) був укладений договір купівлі-продажу електричної енергії від 14.06.2021 №65-150-SD-21-00298 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов`язаний продати електричну енергію покупцю, а покупець зобов`язаний купити (прийняти та оплатити) електричну енергію в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами електронного аукціону на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому договорі. Купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється в Об`єднаній енергетичній системі України (ОЕС України).
Згідно з п. 2.2. Договору обсяги електричної енергії, що продаються і купуються за цим договором, є договірними зобов`язаннями щодо відпуску продавцем та відбору покупцем електричної енергії та не можуть бути перепродані покупцем на ринку "на добу наперед", внутрішньодобовому ринку, за двосторонніми договорами не кінцевому споживачу.
Пунктом 2.3 Договору сторони погодили, що обсяги електричної енергії, що продаються та купуються за цим договором, можуть бути використані для власного споживання покупця або компенсації технологічних витрат або безпосереднього продажу та/або постачання кінцевому споживачу, в тому числі, шляхом її продажу іншим електропостачальникам за двосторонніми договорами для безпосереднього продажу та/або постачання кінцевому споживачу.
14.06.2021 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору за умовами якої відповідно до результатів електронного аукціону ЕР-140621-11, що відбувся 14.06.2021, аукціонного свідоцтва 03-ЕР-140621-11-1-1 та договору, покупець купує у продавця електричну енергію в період з 01.07.2021 року до 31.12.2021 року із загальним обсягом електричної енергії, що купується і продається у розмірі 247352 МВт*год., згідно з графіками відпуску/відбору електричної енергії та цінами.
"Портфель покупок" позивача на жовтень-листопад 2021 року включав, в тому числі законтрактований обсяг у відповідача, а саме: на жовтень 2021 року у розмірі 41 720,000 МВт*год, у листопаді у розмірі 40 320,000 МВт*год, який був сформований позивачем на підставі обсягів "портфелю покупок", шляхом укладення договорів купівлі-продажу електричної енергії з контрагентами покупцями.
28.09.2021 на електронну адресу позивача надійшло повідомлення відповідача про настання відкладальної обставини та зменшення обсягу продажу електричної енергії за договором у розрахункових місяцях 01.10.2021 року – 31.10.2021 року; 01.11.2021 року – 30.11.2021 року; 01.12.2021 року – 31.12.2021 року.
Відокремлений підрозділ "Енергоатом-Трейдинг" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" обґрунтував зменшення продажу електроенергії настанням обставин, що пов`язані з покладенням на нього відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №483 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії" спеціальних обов`язків, а саме: оплачувати гарантованому покупцю вартість послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, здійснювати продаж електричної енергії постачальникам універсальних послуг для постачання побутовим споживачам, реалізовувати електричну енергію операторам систем розподілу для компенсації їх технологічних витрат, які потребують додаткових фінансових ресурсів.
Портфель покупок позивача був зменшений на 8 334,000 МВт*год вартістю 12 543 356, 40 грн (з ПДВ) у жовтні 2021 року, на 8 064,000 МВт*год вартістю 12 122 438, 40 грн у листопаді 2021 року та на 8 332,80 МВт*год вартістю 12 526 519, 68 грн у грудні 2021 року.
З метою компенсації вказаного дефіциту позивачем була куплена у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Система" у період з 01.10.2021 року по 22.10.2021 року електрична енергія обсягом 6 193,600 МВт*год, у листопаді 2021 року обсягом 8 064,000 МВт*год., у листопаді 2021 року обсягом 8 064,000 МВт*год., у грудні 2021 року обсягом 8 332,800 МВт*год., за ціною, що визначається у кожній годині постачання та дорівнює ціні, що фактично складалась на ринку "на добу наперед" у відповідну годину "мінус" 2,0 %, а недопоставлений обсяг електричної енергії у розмірі 2 150,000 МВт*год у період з 23.10.2021 року - 30.10.2021 року придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" за ціною, що визначається у кожній годині постачання та дорівнює ціні, що фактично складалась на ринку "на добу наперед" у відповідну годину "мінус" 1,99 %.
Позивач вважав зменшення його портфелю покупок безпідставним, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заподіяних такими діями збитків у розмірі 42 737 118,02 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" 42 737 118,02 збитків та 641 056,77 грн судового збору.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" 213 655, 59 грн витрат на професійну правову допомогу.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 17.05.2023 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023, рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 було скасовано, а справу №910/21951/21 передано на розгляд Господарського суду міста Києва.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі № 910/21951/21 задоволено позов ТОВ "Де Трейдинг", стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом Трейдинг" на користь ТОВ "Де Трейдинг" 42 737 118,02 грн збитків.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі №910/21951/21 стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Енергоатом Трейдинг" на користь ТОВ "Де Трейдинг" 213 655,59 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/21951/21.
Постановою Верховного Суду від 03.02.2026 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 та рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/21951/21 залишено без змін.
При розгляді справи №910/21951/21 судами встановлено, що внаслідок неправомірного одностороннього зменшення відповідачем на 20% обсягів купівлі-продажу за договором, портфель покупок позивача був зменшений на 8 334,000 МВт*год вартістю 12 543 356,40 грн (з ПДВ) у жовтні 2021 року, на 8 064,000 МВт*год вартістю 12 122 438,40 грн у листопаді 2021 року та на 8 332,80 МВт*год вартістю 12 526 519,68 грн у грудні 2021 року.
З метою компенсації вказаного дефіциту, позивачем була куплена у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Система" у період з 01.10.2021 по 22.10.2021 електрична енергія обсягом 6 193,600 МВт*год, у листопаді 2021 року обсягом 8 064,000 МВт*год, у листопаді 2021 року обсягом 8 064,000 МВт*год, у грудні 2021 року обсягом 8 332,800 МВт*год, за ціною, що визначається у кожній годині постачання та дорівнює ціні, що фактично складалась на ринку "на добу наперед" у відповідну годину "мінус" 2,0%, а недопоставлений обсяг електричної енергії у розмірі 2 150,000 МВт*год у період з 23.10.2021 - 30.10.2021 був придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" за ціною, що визначається у кожній годині постачання та дорівнює ціні, що фактично складалась на ринку "на добу наперед" у відповідну годину "мінус" 1,99 %.
Як зазначав позивач в позовній заяві, ціни на оптовому ринку електричної енергії у жовтні-грудні 2021 року значно зросли у порівнянні з цінами узгодженими позивачем та відповідачем у договорі, що спричинило додаткові витрати позивача на його закупівлю та відновлення своїх прав. Так, відповідно до договору, вартість недопоставленого відповідачем обсягу у жовтні 2021 року (8 334,000 МВт*год) складав 12 543 356 грн 40 коп. (з ПДВ), вартість недопоставленого обсягу у листопаді 2021 року (8 064,000 МВт*год.) - 12 122 438 грн 40 коп., а вартість недопоставленого обсягу у грудні 2021 року (8 332,800 МВт*год.) - 12 526 519 грн 68 коп.
В той же час, з урахуванням цін, що склались на ринку "на добу наперед" у жовтні - грудні 2021 року вартість електричної енергії, придбаної у Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Система" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Д. Трейдінг" для компенсації обсягу електричної енергії, яку протиправно зменшено відповідачем, склала відповідно: 17 640 642 грн 96 коп. за період з 01.10.2021 - 22.10.2021 обсягом у розмірі 6 193,600 МВт*год; 27 653 040 грн 12 коп. (з ПДВ) у листопаді 2021 року обсягом 8 064,000 МВт*год, 27 631 818 грн 85 коп. (з ПДВ) у грудні 2021 року обсягом 8 322,800 МВт*год. та 7 057 351 грн 42 коп. (з ПДВ) з 23.10.2021 по 30.10.2021 у розмірі 150,000 МВт*год.
Оскільки судом встановлено, що відповідач допустив порушення взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу електричної енергії № 65-150-SD-21-00298 від 14 червня 2021 року, що полягало у необґрунтованому зменшенні обсягу постачання електричної енергії позивачу за відсутності відкладальної обставини, різниця між вартістю недопоставленого відповідачем обсягу, придбаного позивачем з інших джерел, і вартістю цього обсягу, згідно з умовами договору між позивачем та відповідачем, складають витрати, які поніс позивач для відновлення свого договірного права, порушеного відповідачем та є збитками позивача.
Суди дійшли висновку, що протиправні дії відповідача призвели до заподіяння позивачу збитків, які виявилися у додаткових витратах для відновлення ним свого права у розмірі 42 737 118,02 грн, а саме: 12 154 637,98 грн у жовтні 2021 року, 15 530 601,72 грн у листопаді 2021 року та 15 105 229,17 грн у грудні 2021 року, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягала сума збитків в розмірі 42 737 118,02 грн.
Частиною 4 ст. 75 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі №917/1345/17 звернула увагу на те, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах – позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.
Таким чином, означені обставини при розгляді справи № 910/3222/26 доказуванню не підлягають в силу положень ч. 4 ст. 75 ГПК України.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Де Трейдинг» вказує, що АТ «НАЕК «Енергоатом» було сплачено 42 737 118,02 грн на відшкодування заподіяних збитків лише 13.02.2026, у зв`язку з чим ним було нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 26 480 670,52 грн інфляційних втрат та 5 279 497,68 грн 3% річних за період прострочення з 01.01.2022 по 12.02.2026.
Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди між сторонами є факт її завдання позивачу, а рішенням суду від 26.09.2023 у справі № 910/21951/21 конкретизовано її розмір та визначено спосіб відшкодування (грошові кошти), тож зобов`язання відповідача зі сплати позивачу суми збитків стало конкретизоване і визначене з моменту набрання законної сили рішенням у справі № 910/21951/21 – 25.08.2025, і з цього часу можуть здійснюватись нарахування за ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
Згідно із частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Судами при розгляді справи Господарського суду міста Києва № 910/21951/21 встановлено заподіяння відповідачем позивачу збитків, які виявилися у додаткових витратах для відновлення ним свого права у розмірі 42 737 118,02 грн, а саме: 12 154 637,98 грн у жовтні 2021 року, 15 530 601,72 грн у листопаді 2021 року та 15 105 229,17 грн у грудні 2021 року.
Таким чином, з моменту заподіяння відповідачем збитків у жовтні, листопаді та грудні 2021 року в нього виникло грошове зобов`язання перед позивачем з їх відшкодування в сумі 42 737 118,02 грн.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 Велика Палата Верховного Суду, розглянувши справу, дійшла висновку щодо можливості застосування положень статті 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює окремі види зобов`язань.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Таким чином, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Судом встановлено, що грошове зобов`язання відповідача з виплати позивачу 42 737 118,02 грн виникло, відповідно до ст. 11 ЦК України, з факту заподіяння збитків.
Періоди заподіяння збитків (жовтень, листопад та грудень 2021 року) та їх розмір досліджувались при розгляді справи Господарського суду міста Києва № 910/21951/21 та є встановленими в судовому рішенні, яке набрало законної сили.
Суд звертає увагу відповідача на те, що розмір шкоди та період її заподіяння відповідачем у справі № 910/21951/21 не оспорювався та судами в означеній справі не визначався, натомість, суди встановили належне підтвердження визначених позивачем сум збитків.
З огляду на наведене, суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для здійснення нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України лише після набрання законної сили рішенням у справі №910/21951/21 як безпідставні та такі, що не відповідають обставинам даної справи.
Щодо заперечень відповідача проти правильності здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено наступне.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі №910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).
Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.
При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.
Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).
Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 і в даному випадку Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності від неї відступати.
Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення.
Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові в справі № 910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. 
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше пів місяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що при з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України судам належить:
- визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання;
- дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі);
- з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.
При визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання.
З урахуванням положень статті 253 ЦК України щодо початку перебігу строку, період у часі, упродовж якого має місце прострочення боржника (відповідача) щодо виконання зобов`язання з оплати перед кредитором (позивачем), починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, а саме з наступного дня після проведення реєстрації податкової накладної позивачем-постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Якщо останній день строку для оплати товару припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то в силу частини п`ятої статті 254 ЦК України, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено правильність сум у визначений позивачем період нарахування 3% річних (з 01.01.2022 по 12.02.2026) в розмірі 5 279 497,68 грн, та відповідність сум нарахованих інфляційних втрат у період з 01.01.2022 по 12.02.2026 – 26 480 670,52 грн, періоду нарахування (за повні місяці) з 01.01.2022 по 31.01.2026.
Частиною 3 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Згідно з ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).
Згідно із ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та не спростовані відповідачем у встановленому законом порядку, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, – 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівськуа, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Де Трейдинг" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 11; ідентифікаційний код 42699760) 26 480 670 (двадцять шість мільйонів чотириста вісімдесят тисяч шістсот сімдесят) грн 52 коп. інфляційних втрат, 5 279 497 (п`ять мільйонів двісті сімдесят дев`ять тисяч чотириста дев`яносто сім) грн 68 коп. 3% річних та 381 122 (триста вісімдесят одну тисячу сто двадцять дві) грн 02 коп. судового збору.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повне рішення складено 05.06.2026.

Суддя Т.М. Ващенко