Справа № 723/676/26
Провадження № 2/723/1868/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ ««Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту посилаючись на те, що 26.03.2024 року між відповідачем  ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено електронний договір № 1518393 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 2000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі строком кредитування 359 днів до 21.03.2025 року, який підписаний одноразовим ідентифікатором А143. 
Вказують, що відповідно до п.п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п.1.4 цього договору. 
Пунктом 1.5.2 договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01 % в день, якщо споживач до 13.04.2024 року або протягом трьох календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Також вказують, що 13.04.2024 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежів та не повернув тіло кредиту. 
Крім цього, вказують, що п. 4.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.
Зазначають, що 24.12.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24122024, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 1518393 від 26.03.2024 року.
Внаслідок невиконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 16650,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн., заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 13650,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 1000,00 грн.
Зазначають, що станом на дату укладення договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024строк дії договору № 1518393 від 26.03.2024 року закінчився, а тому в межах строку дії договру укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 року по 21.03.2025 року (87 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в сумі 4350,00 грн.: 2000 грн. х 2,5 % = 50 грн. х 87 календарних днів = 4350,00 грн.
Просили стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 1518393 від 26.03.2024 року в розмірі 21000,00 грн., з яких 2000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13650 грн. – сума процентів за користування кредитом, 4350,00 грн. – нараховані позивачем проценти за 87 днів, 1000,00 грн. – штрафні санкції, а також стягнути понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2662,40 та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився. В позовній заяві просили справу розглядати у відсутності представника позивача, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач  ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим. Відзив на позов не подавав.
У відповідності ч. 1 ст. 280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.03.2024 року між відповідачем  ОСОБА_1 та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено електронний договір № 1518393 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до умов якого банк надав кредит у сумі 2000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі строком кредитування 359 днів до 21.03.2025 року, що підтверджується копією договору про надання споживчого кредиту № 1518393 та додатком № 1 до договору споживчого кредиту, які підписані за допомогою одноразового ідентифікатора А143, а також паспортом споживчого кредиту, який підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора А723.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
ТОВ «СЛОН Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 2000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_2 .  
Відповідно до п. 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного п. 1.4 цього договору.
Пунктом 1.5.2 договору передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,01 % в день, якщо споживач до 13.04.2024 року або протягом трьох календарних днів сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту.
Факт отримання переказу коштів на картку відповідача підтверджено листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 15.01.2025 року, а також листом АТ «Державний ощадний банк України» від 13.04.2026 року № 46/12-11/52125/2016/БТ, наданим на вимогу суду.
24.12.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 24122024, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 1518393 від 26.03.2024 року, що підтверджується копією договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, копією акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року, акту прийому-передачі реєстру боржників від 27.05.2024 року, витягом з реєстру боржників.
З розрахунку заборгованості вбачається, що у  ОСОБА_1 перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 21.03.2025 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 21000,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн., заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 18000,00 грн. та штрафу в розмірі 1000,00 грн., а також процентів нарахованих позивачем за користування кредитними коштами за 87 календарних днів в розмірі 4350,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2000,00 грн. та заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 9260 грн. (за період з 26.03.2024 року по 22.04.2024 року: 2,5 % х 2000 грн. х 28 днів : 100 = 1400 грн., за період з 23.04.2024 року по 20.08.024 року: 1,5 % х 2000 грн. х 120 днів : 100 = 3600 грн., за період з 21.08.2024 року по 21.03.2025 року: 1 % х 2000 грн. х 213 днів : 100 = 4260 грн.) Отже, загальна заборгованість відповідача складає 11260 грн.
Щодо вимоги про стягнення штрафів суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Таким чином, суд вважає, що позовна вимога в частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем, при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2662 гривень 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді в системи «Електронний суд». Оскільки позов задоволено частково (53,62 %), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1437,70 грн. судових витрат по сплаті судового збору. 
Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: заявки № 15083 від 12.01.2026 року на виконання доручення до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 року року, укладеної між ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М., ордера на надання правничої допомоги АІ № 2120249, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю КС № 9422/10, акту № 15083 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.02.2026 року, відповідно до якого сторони узгодили вартість однієї години послуг в розмірі 840 грн., а сума за 12 годин склала 10000,00 грн.
З врахуванням викладеного, з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача мають бути стягнені витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог і складають 5400,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2) суму заборгованості за кредитним договором № 1518393 від 26.03.2024 року в розмірі 11260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2000,00 грн., заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 9260,00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства зобмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1437,70 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5400,00 грн.
В решті позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя