Справа № 335/738/26
Номер провадження 2/337/1131/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
28 травня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гнатик Г.В. за участі секретаря Сьомченко А.А., представника позивача Бурого Д.В. (в режимі відеозв`язку) розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
До Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (надалі - ТОВ «ФК «ЕЙС») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 498452310 у розмірі 20229,90 грн. та судові витрати.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 498452310, за яким відповідачу були надані кошти у розмірі 11000,00 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 20229,90 грн, яка складається з: 10999,80 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 9230,10 грн. – заборгованість за відсотками.
28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 
23.02.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23/0224-01.
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Таким чином, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЙС». Станом на дату звернення з позовною заявою на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості від відповідача за кредитним договором, тому позивач звернувся до суду.
Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2026 року цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано для розгляду за підсудністю до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, задоволено клопотання позивача, подане разом із позовною заявою про витребування доказів.
19.03.2026 року на адресу суду надійшла відповідь на ухвалу про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк».
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на підстави зазначені в позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. 
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, одноразовий ідентифікатор – алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що 07.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 498452310.
Згідно з п. 2.1 за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 11000,00 грн. одразу після укладання договору, який має бути повернено до 12.02.2022 року. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених договором.
Строк кредитування –5 днів (з можливістю продовження строку).
Відповідно д п. 3.1 договору на момент укладання цього договору строк дисконтного періоду користування складає 5 днів від дати отримання позичальником першого траншу.
3.3 Для здійснення першої пролонгації за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані проценти за перші 5 днів дисконтного періоду у розмірі 1061,50 грн. 
Відповідно до п. 5.2 договору перший транш за цим договором надається шляхом ініціювання кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно з п. 8.1 договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника не передбачено. 
8.5.2 якщо позичальник вчинить дії щодо продовження дисконтного періоду один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого кредиту до закінчення строку дисконтного періоду, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом за період від дати видачі кредиту до 12.02.2022 (включно) будуть визначатися на у розмірі 1.93 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним, і з наступного дня після 12.02.2022 за ставкою також 1,93 відсотка.
Згідно з п. 14.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
У п. 15 договору «Реквізити сторін» у графі «Позичальник» містяться персональні дані ОСОБА_1 , зокрема: адреса, РНОКПП, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітної послідовності «MNV7F93P», проставлений ОСОБА_1 07.02.22 о 23:00:45.
З алгоритму укладення електронного кредитного договору слідує, що без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, який використовується позичальником як аналог власноручного підпису), без здійснення авторизації та входу в особистий кабінет на веб-сайті, кредитний договір між кредитором та позичальником не був би укладений. Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто введення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Водночас такий договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо істотних умов договору.
Таким чином, суд доходить висновку, що договір кредитної лінії № 498452310 від 07.02.2022 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України. Підстав вважати, що кредитний договір укладений з порушенням вимог Закону Україну «Про електронну комерцію» немає.
07.02.2022 року відповідачем також був підписаний паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 498452310 від 07.02.2022 в якому, зокрема, визначені: основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткова інформація; інші важливі правові аспекти.
07.02.2022 року ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 11000,00 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за №498452310/18082025/э від 18.08.2025, а також випискою за договором № б/н за період 07.02.2022-12.02.2022 наданою АТ КБ «Приватбанк» на запит суду.
Відповідно до п. 3.2 договору кредитної лінії №498452310 від 07.02.2022 сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду.
Також із наданого суду розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що ОСОБА_1 здійснив дії щодо пролонгації договору кредитної лінії № 498452310 від 07.02.2022, а саме 13.02.2022 року сплатив фактично нараховані проценти в сумі 1273,80 грн. та 0,20 грн. тіла кредиту, що також підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а також розрахунком заборгованості наданим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Таким чином, після сплати відсотків 13.02.2022 року кінцева дата повернення кредитних коштів становить 14.03.2022 року.
Відповідно до умов договору та довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі на період продовження строку кредитування застосовується ставка 1,93% в день.
Таким чином, за період з 13.02.2022 року по 14.03.2022 року мали бути нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 6369,00 грн.
Суд не приймає до уваги розрахунок заборгованості поза межами дії кредитного договору, а саме після 14.03.2022 року.
Таким чином обґрунтовано нарахованою заборгованістю за договором кредитної лінії №498452310 від 07.02.2022 року є сума в розмірі 17368,80 грн., яка складається з: 10999,80 грн. за тілом кредиту у розмірі, за відсотками у розмірі 6369,00 грн. 
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Підпунктом 2.1.1.5 пункту 2.1.1 кредитного договору визначено, що кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою, відповідно до чого, кредитодавець в будь-який час, в тому числі після закінчення дисконтного періоду має право відступити право вимоги до позичальника будь-якій третій особі.
28.11.2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01. 
28.11.2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року.
31.12.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2021 року.
31.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022 року.
Факт переходу права вимоги до відповідача підтверджується реєстром прав вимоги №175 від 05.05.2022 та Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року.
23.02.2024 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23/0224-01.
Факт переходу права вимоги до відповідача підтверджується реєстром прав вимоги №1 від 23.02.2024 року та платіжною інструкцією № 5703 від 26.02.2024.
15.07.2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 15/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Факт переходу права вимоги до відповідача підтверджується реєстром боржників від 15.07.2025 року та платіжною інструкцією № 361 від 24.09.2025 року.
Таким чином, суд вважає підтвердженим перехід права вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» до відповідача ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 498452310 від 07.02.2022 року.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи ТОВ «ФК «ЕЙС» надавалась професійна правнича допомога адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» на підставі договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025.
Відповідно до додаткової угоди №25771043430 до договору про надання правничої допомоги № 417 від 01.01.2026, сторони за договором № 20/08/25-01 від 20.08.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС» та адвокатське бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» погодили надання правових (юридичних) послуг по справах по стягненню заборгованості за кредитним договором №488452310 від 07.02.2022.
Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 адвокатське бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» надало послуги ТОВ «ФК «ЕЙС» на суму 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу. Разом із тим, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, стягуваних з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС». 
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума за витрачені 2 години на складання позовної заяви та підготовки адвокатського запиту та клопотаня (6000,00 грн.), але пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі: (6000,00 грн. х 17368,80 грн.) / 20229,90 грн. = 5151,42 грн.
Також в матеріалах справи міститься платіжна інструкція № 33419 від 19.01.2026 на підтвердження сплати позивачем судового збору при звернення з позовом до суду.
Таким чином, з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2285,86 грн.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Паправки, буд. 6, каб. 13) заборгованість за договором №498452310 від 07.02.2022 у розмірі 17368,80 грн. (сімнадцять тисяч триста шістдесят вісім грн., 80 коп.)
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Паправки, буд. 6, каб. 13) витрати на сплату судового збору у розмірі 2285,86 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять грн., 86 коп.)
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Паправки, буд. 6, каб. 13) витрати на правничу допомогу у розмірі 5151,42 грн. (п`ять тисяч сто п`ятдесят одна грн. 40 коп.).
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Г.В. Гнатик