Справа № 682/1034/26
Провадження № 2/682/1000/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Матвєєвої Н.В.
з участю секретарки судових засідань Кисельової А.М.
розглянувши у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в:
ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 02 червня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 3636607, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідачем умови кредитного договору не виконано.
29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № 29/10-2025, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року.
31.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладений договір факторингу № ДФ-31102025. Згідно договору факторингу-1 від 29.10.2025 року та договору факторингу-2 від 31.10.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року.
Позивач набув права вимоги до відповідача на суму 34250 грн, з яких: 5 000 грн - сума основного боргу, 29250 грн - заборгованість за відсотками.
Позивач зазначив, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» за вказаним кредитним договором. 
Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 34250 грн за кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року, а також судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 травня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 03.06.2026 року за клопотанням представника позивача від АТ "УНВЕРСАЛ БАНК" витребувані докази, що підтверджують виконання умов кредитного договору в частині перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду позовній заяві представник позивача просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в установленому законом порядку, відзиву та клопотань, пов`язаних з судовим розглядом справи, не подавав.
Відповідно до ст. 280-289 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює рішення в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши докази у справі в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Ст. 610, 611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Судом встановлено, що 02 червня 2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № 3636607. Договір укладено в електронному вигляді та підписано шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором PS3636607.
За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн (п. 1.3. Договору), на строк до 29.12.2020 року (включно) (п.3.1 Договору). Базова процентна ставка за один день користування кредитом 1,7%; акційна ставка або ставка за програмою лояльності за один день користування кредитом - 1,53%; спеціальна процентна ставка за один день користування кредитом після узгодженого строку повернення кредиту (у випадку виникнення заборгованості, прострочення кредиту) - 3,00%. Кредит надається позичальнику в сумі, що зазначена в п. 1.3. договору в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника (п.1.4 договору).
Перерахування коштів підтверджується довідкою директора ТОВ «Елаєнс» від 02.11.2024 року.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 03.06.2026 року, АТ "Універсал Банк" надав інформацію про те, що Банком на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_1 , на яку у період з 02.06.2020 по 07.06.2020 року було зараховано грошові кошти в розмірі 5000 грн.
29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладений договір факторингу № 29/10-2025, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року.
31.10.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» укладений договір факторингу № ДФ-31102025. Згідно договору факторингу-1 від 29.10.2025 року та договору факторингу-2 від 31.10.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року на суму 34250 грн.
Згідно детального розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 3636607 від 02.06.2020 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» станом 29.10.2025 року складає 34250 грн, з яких: 5 000 грн - сума основного боргу, 29250 грн - заборгованість за відсотками. При цьому у вказаному розрахунку зазначено, що проценти за користувавння кредитом нараховані до 28.02.2021 року включно, тобто за межами строку кредитування, визначеному в п.3.1 Кредитного договору. 
Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.
Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Ст.3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України ««Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки відповідачем станом на час ухвалення рішення судом, не виконано зобов`язання за кредитним договором від 02 червня 2020 року, укладеним з ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» № 3636607, відтак суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 5000 грн. 
Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з такого.
Згідно з п. 3.1 Договору, сторони погодили, що Строк дії Договору встановлюється з Дати укладення Договору 02.06.2020 року до Кінцевої дати виконання Договору 29.12.2020 року (включно). 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 висловила таку правову позицію: «надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.»
Оскільки проценти за вказаним кредитним договором нараховані поза межами строку кредитування, відтак суд вважає, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість за процентами, нарахованими до 29.12.2020 року включно в сумі 25050 грн, в іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження продовження строку кредитування відповідно до умов кредитного договору після 29.12.2020 року, а тому відсутні підстави для нарахування процентів поза межами строку кредитування.
З цих підстав суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» про стягнення заборгованості у розмірі 30 050 грн, з яких: 5 000 грн - сума основного боргу, 25 050 грн - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2335,91 грн.
Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6 000 грн суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02.01.2026 року; додатковою угодою № 3636607 до договору про надання правової допомоги № 43657029/03 від 02.01.2026 року; детальний опис послуг, виконаних адвокатом Міньковською А.В. по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5263,80 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З цих підстав позов підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст.526-530, 610.611,612, 1048-1054, 1056-1, 1077 ЦК України, ст. 5, 10, 12, 13, 81, 89,137, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (ЄДРПОУ: 43657029, адреса для листування: 07406, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в АТ «СЕНС БАНК», МФО: 300346) заборгованість за Кредитним договором № 3636607 від 02.06.2020 року у розмірі 30 050 грн, судові витрати в розмірі 2335,91 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5263, 80 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в підсистемі Електронний суд.

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва