Справа № 129/4546/25
Провадження № 22-ц/801/1390/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач: Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року	Справа № 129/4546/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Шемети Т. М.
суддів: Матківської М. В., Сала Т. Б., 
за участі секретаря судового засідання Кахно О. А.
учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»,
відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2026 року, ухвалене у складі судді Бондар О. В. в місті Гайсин, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення, -
в с т а н о в и в :
16 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (надалі – ТОВ «Коллект Центр») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №101427845 від 09.09.2021 та №75894767 від 05.07.2021 у розмірі 108 315,73 грн., а також понесених судових витрат.
Позов обґрунтований наступним:
- 09.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №1 01427845, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10 000 грн. з установленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами 1,25 % за кожен день строку користування кредитом, 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом в розмірі, передбаченому п.2.2, 2.3 договору у строк, встановлений договором. Кредитор свої зобов`язання виконав та перерахував 10 000 грн. на картку позичальника в АТ КБ «ПриватБанк». Натомість позичальник свої зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 79 350 грн., яка складається з: 1000 0 грн. – заборгованість за кредитом; 68 250 грн - заборгованість за процентами, 1 100 грн – заборгованість за комісією. 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору факторингу № 10-01/2023 отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №101427845 від 09.09.2021.
- 05.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений договір позики № 75894767, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 8 500 грн з встановленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування позикою 0,70% в день у визначений в договорі строк та 2,7 % в день за користування позикою понад строк 906,08 % річна процентна ставка. Кредитор перерахував кредитні кошти в розмірі 8500 грн на картку позичальника в АТ КБ «ПриватБанк», натомість позичальник кошти не повернув, умови договору не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 28 965,73 грн, яка складається з: 8 500 грн – заборгованість за кредитом; 20 310,17 грн - заборгованість за процентами, інфляційні збитки 136 грн., нараховані 3% річних 19,56 грн. 10.01.2023 згідно договору факторингу № 10-01/2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №75894767 від 05.07.2021.
Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 101427845 та договором № 75894767.
Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2026 року позов задоволено частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором № 101427845 від 09.09.2021 у розмірі 78 250 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень), заборгованість за кредитним договором № 75894767 від 05.07.2021 у розмірі 28 810,17 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот десять гривень 17 копійок), а також судовий збір в сумі 2 398,17 грн. та 2 970 грн. витрат на правничу допомогу. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що наявність кредитних відносин між первинними кредиторами та ОСОБА_1 підтверджена укладеними ним договорами, кошти за якими були перераховані кредитодавцями. Наданими до справи розрахунками підтверджено наявність заборгованості у ОСОБА_1 за кредитними договорами. Разом з тим, суд відмовив у стягненні комісії, виснувавши про те, що встановлення комісії є нікчемною умовою договору, також суд відмовив у стягненні інфляційних втрат та процентів, нарахованих в порядку статті 625 ЦК України, вказавши про необґрунтованість таких вимог.
Не погодившись з таким рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 29 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ним кредитних коштів, він самостійно надав виписки зі свого рахунку, яким суд не дав оцінки. Хоча ці виписки підтверджують те, що відсутнє зарахування 10 000 грн кредитних коштів. Суд поклав в основу рішення внутрішні документи позивача без підтвердження фактичного руху коштів, що є неприпустимим. Не було підстав у суду стягувати витрати на правничу допомогу в розмірі 2 970 грн, оскільки такі витрати необґрунтовані, не відповідають співмірності та реальності.
29.05.2026 року, з пропуском строку ТОВ «Коллект центр» подало відзив на апеляційну скаргу, просить поновити строк на його подання, оскільки в м. Києві часті ракетні обстріли, а тому, з урахуванням значного обсягу предмета спору вони не змогли подати відзив вчасно. Вирішуючи заявлене клопотання, суд встановив, що ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі була постановлена 11 травня 2026 року та доставлена до електронного кабінету позивача 17 травня 2026 року, відтак 5-денний строк для подання відзиву закінчився 22 травня 2025 року. Відзив подано через електронний суд 28 травня 2026 року, тобто з пропуском строку. Посилання позивача на великий обсяг предмета спору, апеляційний суд зауважує, що апеляційна скарга зводиться виключно до того, що відсутні докази отримання кредитних коштів позичальником та докази розрахунку заборговансоті, натомість відзив містить не тільки доводи щодо перерахунку та отримання коштів позичальником і щодо правильності нарахування процентів, але і щодо укладеності договорів, і щодо нарахування комісії, і щодо правомірності нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, і щодо правомірності відступлення права вимоги, хоча апеляційна скарга не містить доводів щодо цих обставин. Тому апеляційний суд виснує, що позивач не довів поважності причин пропуску строку на подання відзиву, а тому в його поновленні слід відмовити, а поданий відзив залишити без розгляду (частина 2 статті 126 ЦПК України).
Також апеляційний суд вважає за необхідне повернути без розгляду і надіслані відповідачем заперечення на відзив, направлені ним 01.06.2026 року та 15.06.2026 року, і пояснення позивача від 10.06.2026 року, з огляду на таке.
Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне (частина п`ята статті 174 ЦПК України). Цивільним процесуальним кодексом не передбачено надання відповіді на відзив на апеляційну скаргу.
Апеляційний суд не визнав необхідним подання відповідачем відповіді на відзив на апеляційну скаргу, а позивачеві – додаткових пояснень, тому відповідь на відзив та пояснення позивача слід повернути без розгляду особам, які їх подали (стаття 126 ЦПК України) (див Постанову КЦС ВС від 20 листопада 2024 року у справі № 755/8130/23).
16 червня 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутність, доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив її задовольнити.
18 червня 2026 року представник позивача адвокат Пономаренко Д. Ю., подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення частково не відповідає вказаним вимогам.
По справі встановлено наступне:
- 09.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 101427845, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10 000 грн з установленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами 1,25 % за кожен день строку користування кредитом, 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом в розмірі, передбаченому п.2.2, 2.3 договору у строк, встановлений договором. Пунктом 2 Передбачено можливість пролонгації строку кредитування, але не більше як на 60 днів (а. с. 33 – 37, т.1);
-09.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало 10 000 грн на картку ОСОБА_1 4731219124512165, що підтверджується Випискою за договором, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду (а. с. 176, т.1);
-17.12.2021 було укладено договір факторингу № 17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ "Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а. с. 39 – 47, т.1).
-Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №17/12-2021-62 від 17.12.2021, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 101427845 в сумі 44 850 грн. з яких 10 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 33 750 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 54, т.1);
-Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 101427845, виконаного первісним кредитором ТОВ «Мілоан», нарахування процентів мало місце за період з 09.09.2021 року по 08.12.2021 року та на момент відступлення права вимоги заборгованість склала 44 850 грн, з яких 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн – заборгованість за процентами, 1 100 грн – заборгованість по комісії (а. с. 116-117, т.1); 
-10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а. с. 73 – 85, т.1);
-Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 101427845 в сумі 79 350 грн. з яких 10 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 68 250 грн. - сума заборгованості за відсотками (а. с. 84, т.1);
-Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 101427845, виконаного ТОВ «Вердикт Капітал», ним було здійснено нарахування відсотків за період з 17.12.2021 року по 23.02.2022 року та на момент відступлення права вимоги заборгованість склала 79 350 грн, з яких 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн – заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 34 500 грн – заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал», 1 100 грн – заборгованість по комісії (а. с. 30, т.1); 
-05.07.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75894767, відповідно до умов якого позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику ОСОБА_1 у користування кредитні кошти в розмірі 8500 грн. з встановленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування позикою 0,70% в день у визначений в договорі строк та 2,7 % в день за користування позикою понад строк 906,08 % річна процентна ставка (а. с. 13, т.1);
-05.07.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 , 8 500 грн, що підтверджується Випискою за договором, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду (а. с. 178, т.1); 
-27.01.2022 було укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а. с. 55 -63, т.1);
-Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75894767 в сумі 28 810,17 грн з яких 8 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 310, 17 грн - сума заборгованості за відсотками (а. с. 72, т.1);
-10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників (а. с. 73 – 85, т.1);
-Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Коллект центр» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 75894767 в сумі 28 965, 73 грн з яких 8 500 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 310, 17 грн - сума заборгованості за відсотками, 155, 56 грн – відповідальність за порушення грошового зобов`язання за ст. 625 ЦК України (а. с. 85, т.1);
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75894767, виконаного первісним кредитором, заборгованість ОСОБА_1 становить 28 810, 17 грн, з яких: 8 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 20 310, 17 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, при цьому кредитором враховано те, що позичальником було сплачено 3 464, 76 грн в рахунок погашення процентів (а. с. 25 – 28, т.1);
-Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75894767, виконаного ТО «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», новий кредитор не здійснював нарахування процентів, заборгованість ОСОБА_1 залишалась незмінною, новим кредитором було нараховано проценти в порядку статті 625 ЦК України в розмірі 19,56 грн та 101,60 грн втрат від інфляції (а. с. 31, т.1).
Між сторонами виник спір про стягнення заборговансоті за договорами позики/кредиту.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті шостому частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( у тому числі сплатити гроші ), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( частина перша статті 627 ЦК України ).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В справі що розглядається судом першої інстанції вірно встановлено, що 09.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 101427845, відповідно до умов якого Кредитодавець надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 10 000 грн з установленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 1,25 % за кожен день строку користування кредитом, 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом в розмірі, передбаченому п.2.2, 2.3 договору у строк, встановлений договором.
Апеляційний суд зазначає, що Випискою за договором, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду першої інстанції, доведено, що 09.09.2021 року ТОВ «Мілоан» перерахувало 10 000 грн на картку № НОМЕР_2 , емітовану в банку на ім`я ОСОБА_1 (а. с. 176, т.1).
Судом першої інстанції також вірно встановлено, що 05.07.2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75894767, відповідно до умов якого позикодавець ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надав позичальнику ОСОБА_1 у користування кредитні кошти в розмірі 8 500 грн з встановленим строком користування 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані грошові кошти у встановлений у договорі строк та сплатити відсотки за користування позикою 0,70% в день у визначений в договорі строк та 2,7 % в день за користування позикою понад строк 906,08 % річна процентна ставка.
Апеляційний суд зазначає, що Випискою за договором, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на запит суду першої інстанції, доведено, що 05.07.2021 року ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картку № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , 8 500 грн (а. с. 178, т.1);
Отже, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги про відсутність доказів перерахунку та отримання кредитних коштів ОСОБА_1 , - є спростованими, а висновок суду першої інстанції про стягнення за укладеними договорами тілу кредиту, - є вірним та ґрунтується на встановлених судом обставинах справи.
З огляду на наявні в матеріалах справи договори факторингу та підписані до них реєстри боржників, правильним є і висновок суду першої інстанції про те, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами № 101427845 та договором № 75894767.
Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості та доводи апеляційної скарги про відсутність доказів виникнення заборговансоті, апеляційний суд виснує, що такі доводи апеляційної скарги частково є слушними, з огляду на таке.
Щодо Договору № 75894767 від 05.07.2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75894767, виконаного первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість ОСОБА_1 становить 28 810, 17 грн, з яких: 8 500 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 20 310, 17 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, при цьому кредитором враховано те, що позичальником було сплачено 3 464, 76 грн в рахунок погашення процентів (а. с. 25 – 28, т.1);
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 75894767, виконаного ТОВ «Вердикт Капітал», новий кредитор не здійснював нарахування процентів, заборгованість ОСОБА_1 залишалась незмінною, новим кредитором було нараховано проценти в порядку статті 625 ЦК України в розмірі 19,56 грн та 101,60 грн втрат від інфляції (а. с. 31, т.1), однак суд першої інстанції відмовив у стягненні цих нарахувань.
Отже, до позивача у справі ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги у розмірі заборговансоті, нарахованої первісним кредитором ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», таке нарахування проведено у відповідності до умов укладеного договору, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 заборговансоті за висновок суду першої інстанції про стягнення заборговансоті за договором позики № 75894767 від 05.07.2021 року, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .. 
Щодо кредитного договору № 101427845 від 09.09.2021, укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 .. 
Як вбачається зі змісту укладеного договору, термін кредитування становить 30 днів, (пункт 1.3), відсотки за користування кредитними коштами 1,25 % (пункт 1.5.2); пунктом 2 Передбачено можливість пролонгації строку кредитування, але не більше як на 60 днів, причому за умови сплати позичальником комісії та частини заборговансоті за кредитом, пролонгація відбувається на пільгових умовах (пункт 2.3.1.1.), а в разі відсутності оплати – пролонгація відбувається на стандартних (базових) умовах (пункт 2.3.1.2.), стандартна базова процентна ставка 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування (пункт 1.6).
За цим кредитним договором позичальник ОСОБА_1 жодних платежів не вносив, відтак слід вважати, що відбулася пролонгація терміну кредитування на 60 днів на стандартних умовах із застосування процентної ставки 5 % в день та термін кредитування завершився 08.12.2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 101427845, виконаного первісним кредитором ТОВ «Мілоан», нарахування процентів мало місце за період з 09.09.2021 року по 08.12.2021 року, тобто в межах строку кредитування з урахуванням пролонгації на стандартних умовах та на момент відступлення права вимоги заборгованість склала 44 850 грн, з яких 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 1 100 грн – заборгованість по комісії, 33 750 грн – заборгованість за процентами, які розраховані з використанням процентної ставки в розмірі 1,25 % в день впродовж 30 днів та процентної ставки в розмірі 5 % на період пролонгації кредиту, що відповідає умовам договору, (а. с. 116-117, т.1). 
Після відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт Капітал» 17.12.2021 за договором факторингу № 17/12-2021-62, ТОВ «Вердикт Капітал» здійснено нарахування відсотків за період з 17.12.2021 року по 23.02.2022 року та на момент відступлення права вимоги ТОВ «Коллект Центр» заборгованість склала 79 350 грн, з яких 10 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 33 750 грн – заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 34 500 грн – заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ «Вердикт Капітал», 1 100 грн – заборгованість по комісії (а. с. 30, т.1).
Як уже зазначалося вище, апеляційним судом встановлено, що за умовами кредитного договору № 101427845 від 09.09.2021 відбулася пролонгація кредиту і термін кредитування завершився 08.12.2021 року, тому нарахування ТОВ «Вердикт Капітал» процентів поза цим терміном , - є неправомірним, а відтак слід було відмовити в їх стягненні з відповідача на користь позивача, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Таким чином, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє часткове підтвердження.
Твердження апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги виписки про рух коштів, надані відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки дані документи були надані ОСОБА_1 21 квітня 2026 року, тобто після ухвалення рішення суду першої інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В обгрунтування понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Коллект-Центр» подало:
- Договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року ТОВ «Коллект-Центр» Адвокатським об`єднанням «ЛІГА АССІТАНС» (а.с. 102 – 104, т. 1);
- заяву про надання юридичної допомоги ТОВ «Коллект-Центр» Адвокатським об`єднанням «ЛІГА АССІТАНС» (а.с. 104 на звороті, т. 1);
- Акт про надання юридичної допомоги до Договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року (а. с. 105, т. 1);
- прайс лист Адвокатським об`єднанням «ЛІГА АССІТАНС» (а.с. 106, т. 1);
- заявку на надання юридичної допомоги № 15 від 03 листопада 2025 року ТОВ «Коллект-Центр» Адвокатським об`єднанням «ЛІГА АССІТАНС» з такими видами послуг: надання усної консультації з вивченням документів 2 години на суму 4 000 грн; підготовка пропозицій 3 години на суму 6 000 грн; складання позовної заяви 5 годин на суму 15 000 грн (а.с. 107, т. 1);
- витяг з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28 листопада 2925 року (а.с. 108, т. 1).
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував характер спірних правовідносин, складність справи, обсяг виконаних представником позивача робіт, кількість підготовлених процесуальних документів, а також принципи співмірності та розумності судових витрат. За результатами такої оцінки суд дійшов вірного висновку про необхідність зменшення заявленого розміру витрат та визначив до стягнення 3 000 грн.
Колегія суддів зазначає, що сама по собі незгода  ОСОБА_1 із визначеним судом розміром витрат на професійну правничу допомогу не свідчить про їх необґрунтованість чи неспівмірність. В апеляційній скарзі не наведено конкретних доводів щодо надмірності присудженої суми, не зазначено, які саме послуги адвоката не були надані або не стосувалися розгляду справи, а також не подано доказів, які б спростовували надані позивачем документи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування чи зміни судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного в мотивувальній частині цієї постанови, апеляційний суд виснує, що рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 101427845, а також стягнення судових витрат скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 101427845 в розмірі 43 750 грн гривень, з яких 10 000 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 33 750 гривень – заборгованість за процентами.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Позивач поніс наступні витрати: 2 422,40 грн судового збору за подання позовної заяви (а. с. 1, т. 1), 3 000 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, розмір яких вірно визначив суд першої інстанції з урахуванням реальності таких витрат і рішення в цій частині позивачем не оскаржене, тобто всього для цілей розподілу судових витрат слід брати 5 422,40 грн (2 422,40 + 3 000).
Відповідач поніс витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 907 грн (а. с. 8, т. 2).
Позивачем було заявлено вимогу про стягнення 108 315,73 грн, до задоволення підлягає сума 72 560 грн, що становить 66,98 %.Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 631,92 грн (5 422,40 грн х 66,98 %) понесених судових витрат. Натомість з позивача на користь відповідача слід стягнути 959,89 грн (2 907 х 33,02 %).
Враховуючи приписи частини 10 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 672,03 грн (3 631,92 – 959,89).
Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 101427845, а також стягнення судових витрат скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення:
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 101427845 в розмірі 43 750 грн (сорок три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень, з яких 10 000 (десять тисяч) гривень – заборгованість за тілом кредиту, 33 750 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень – заборгованість за процентами.
Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2026 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 75894767 від 05.07.2021 року в розмірі 28 810 (двадцять вісім тисяч вісімсот десять гривень 17 к) гривень та в частині відмови в задоволенні позовних вимог - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 2 672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві гривні 03 к) гривень понесених ним судових витрат.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 18.06.2026 року.
Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3 офіс 306;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Головуюча Т. М. Шемета
Судді: М. В. Матківська
Т. Б. Сало