УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ

справа №280/558/26
адміністративне провадження № К/990/28388/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Єресько Л. О., Радишевської О. Р., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року та на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року у справі №280/558/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року позов задоволено.
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач звернувся до Третього апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі №280/558/26 повернуто особі, яка її подала.
Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року суд виходить із такого.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги відповідача оскаржуване рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося, оскільки згідно ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року повернуто особі, яка її подала, що у відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
З урахуванням викладеного у відкритті касаційного провадження на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року слід відмовити.
Перевіряючи касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року суд виходить із такого.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Статтею 8 України «Про судовий збір» встановлено умови за яких суд своєю ухвалою може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати такого на певний строк за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору апеляційний суд вказав, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки Держава, приймаючи певні правові норми щодо сплати судового збору, взяла на себе відповідні зобов`язання щодо його сплати при зверненні до суду суб`єктів владних повноважень. При цьому, посилаючись на відсутність коштів для сплати судового збору через введення в Україні воєнного стану, скаржник не надав документів про рух коштів за кодом КЕКВ 2800 з якого сплачується судовий збір, за період з початку строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції по дату звернення із клопотанням про відстрочення сплати судового збору.
Окрім того, саме по собі посилання скаржника на введення воєнного стану не може бути безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки у період дії воєнного стану державні органи своєї діяльності не припиняли. Натомість, жодних документів, які свідчили б про неможливість сплати судового збору у зв`язку із введенням воєнного стану, скаржником не було надано.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Апеляційним судом встановлено, що копію ухвали суду про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до довідки про доставку документа в електронному вигляді через систему «Електронний суд» скаржнику доставлено до електронного кабінету 11 травня 2026 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі №280/558/26 повернуто особі, яка її подала.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що у встановлений судом строк скаржник недоліки апеляційної скарги не усунув.
Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, правильно застосував положення статті 298 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.
Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали. 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року. 
Керуючись статтями 3, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року та на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року у справі №280/558/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді Л. О. Єресько

О. Р. Радишевська