справа № 588/768/26
провадження № 1-кп/588/112/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачений ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026200540000089 від 05.04.2026 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Конотоп Сумської області, громадянин України, не працює, одружений, інвалід другої групи, учасник бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, 
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 постановою Тростянецького районного суду від 19.11.2025 (справа №588/1844/25), яка набрала законної сили 02.12.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 та частини 1 статті 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
В подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, достовірно знаючи про наявність постанови Тростянецького районного суду від 19.11.2025 (справа № 588/1844/25), що набрала законної сили 02.12.2025, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, копію якої отримав під письмову розписку 21.04.2026, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог частини 1 статті 129-1 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», умисно не виконав вищезазначену постанову суду, тим самим скоївши кримінальне правопорушення проти правосуддя. 
Так, 24.04.2025 о 16 годині 39 хвилин, ОСОБА_6 рухався, керуючи транспортним засобом, а саме скутером марки «Forte» моделі «Jog» без державної реєстрації та відповідного номерного знаку, автодорогою вулиці Підлісної в м. Тростянець Охтирського району Сумської області. З вищевказаної підстави наявності інформації про причетність водія до вчинення кримінального правопорушення та до порушення Правил дорожнього руху України зазначений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 зупинено навпроти господарства №41 по вул. Підлісній в м. Тростянець поліцейським СРПП ВП №1 (м. Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 . Після зупинки стало відомо, що ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил Дорожнього руху України, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, крім того працівником поліції зареєстровано повідомлення про невиконання ОСОБА_9 вищевказаної постанови суду. 
Таким чином, ОСОБА_8 , достовірно знаючи про наявність постанови Тростянецького районного суду районного суду від 19.11.2025, що набрала законної сили 02.12.2025, відповідно до якої ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, та якою його позбавлено права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, будучи ознайомленим з даною постановою, умисно вчинив дії щодо її невиконання, хоча був зобов`язаний і мав реальну можливість її виконати. 
Вчиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у вигляді спричинення шкоди правосуддю, в частині забезпечення повного і своєчасного виконання судових рішень, та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за частиною 1 статті 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження – прокурором Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду від 01 травня 2026 року про визнання винуватості ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за частиною 1 статті 382 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн 00 коп.
В угоді передбачені, як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд враховує таке.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 382 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_4 визнав себе винним, враховуючи положення статті 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням за частиною 1 статті 382 КК України, вказав, що не оспорює пред`явлене обвинувачення, що повністю розуміє права, передбачені частиною 4 статті 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, розуміє покарання передбачене угодою, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.
Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Шляхом опитування обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав укладену угоду, просив суд її затвердити та вказав, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону.
Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. 
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України.
Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участі у війні та отримані внаслідок цього поранення та інвалідність.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не установлено.
Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що ОСОБА_4 раніше не судимий силу статті 89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має інвалідність другої групи ,учасник бойових дій.
Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості міра покарання з застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн, відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді міри покарання.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України. 
Цивільний позов не заявлено.
Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.
Керуючись статями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 травня 2026 року у кримінальному провадженні внесеному 05.04.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026200540000089 укладену між начальником Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 382 КК України та призначити йому покарання, застосувавши частину 1 статті 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейський СРПП ВП №1 (м. Тростянець) за 05.04.2026, 24.04.2026 на яких зафіксовано факт вчинення правопорушення ОСОБА_10 , знаходиться при матеріалах кримінального провадження №12026200540000089 - залишити в матеріалах кримінального провадження №12026200540000089.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, визначених частиною 3 статті 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до частини 15 статті 615 КПК України після складання та підписання повного тексту вироку оголошено його резолютивну частину.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1