Справа № 157/1296/22
Провадження №2-др/157/6/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року	місто Камінь-Каширський	

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря судового засідання – Солошик Д.В.,
позивача – ОСОБА_1 ,
відповідачки – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, визнання майна особистою приватною власністю подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна, 
встановив:
08 травня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на його користь вартість наданої йому адвокатом професійної правничої. В обґрунтування заяви зазначає, що 22 квітня 2026 року ним було заявлено до суду клопотання про покладення на відповідачку ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до якого додано докази надання йому професійної правничої допомоги адвоката: договір про надання правничої допомоги від 05 вересня 2022 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги, розрахунок та акт наданої правничої допомоги від 22 квітня 2026 року, і копії квитанції (платіжної інструкції) банку та фіскального чека АТ «Укрпошта». Зважаючи на те, що судом були задоволені його позовні вимоги, тому понесені ним та документально підтверджені судові витрати підлягають розподілу між сторонами.
20 травня 2026 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просить ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з позивача ОСОБА_1 на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 42 900 гривень та понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 984 гривні 80 копійок пропорційно до розміру задоволених зустрічних позовних вимог. В обґрунтування заяви зазначає, що 07 травня 2026 року її представник ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» подав до суду клопотання про долучення доказів, до якого було додано всі необхідні документи, що підтверджують факт надання професійної правничої допомоги адвокатами Клименком П.М. та Колєсніком Б.В., а також докази фактичного понесення заявницею цих витрат. Разом з тим, при ухваленні рішення від 04 травня 2026 року суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із застосуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Зазначена сума судових витрат складається з вартості послуг, наданих двома адвокатами на різних етапах розгляду справи, та підтверджується наступними обставинами і доказами. Між нею та адвокатом Клименком Петром Миколайовичем було укладено Договір про надання правової допомоги № 2207-1 від 21 липня 2022 року, а також окрему угоду про надання правової допомоги за дорученням № 2 від 02 листопада 2022 року. Відповідно до Акта надання правової допомоги № 1 від 29 грудня 2022 року, адвокатом було витрачено загалом 35 годин на представництво та захист інтересів клієнта у справі, зокрема на: представництво інтересів клієнта перед Камінь-Каширським районним судом у судовому засіданні 28 листопада 2022 року (1 година); складення в інтересах Клієнта проекту заперечення на первісний позов, поданого 14 грудня 2022 року (3 години); складення проекту відповіді на відзив Клієнта як позивача за зустрічним позовом, поданої 23 грудня 2022 року (5 годин) та інші послуги, деталізовані в Акті. Загальна вартість послуг за вказаним Актом склала 27 900 грн. Факт оплати цих послуг підтверджується: рахунком-фактурою № 221229-Р01 від 29.12.2022 року та довідкою адвоката Клименка П.М. про сплату гонорару за надану правову допомогу вих. № 221229-Д01 від 29 грудня 2022 року. У зв`язку з подальшим розглядом справи було укладено між нею та адвокатом Колєсніком Б.В. Договір про надання правової допомоги № 247 від 09 січня 2023 року. Згідно з Актом № 1 про надання правничої допомоги від 07 травня 2026 року, адвокатом було надано комплекс послуг з представництва інтересів заявниці в суді на суму 15 000 грн. Факт фактичного понесення нею цих витрат підтверджується: квитанцією до прибуткового касового ордера від 07 травня 2026 року (підстава: Договір №247 від 09.01.2023, Акт №1 від 07.05.2026) на суму 15 000 гривень. Усі перелічені документи, що підтверджують обсяг наданої допомоги, розмір гонорарів та факт їх оплати долучені до матеріалів справи разом із клопотанням від 07.05.2026 року. Загальна сума витрат, понесених нею на професійну правничу допомогу становить 42 900 гривень. Окрім витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, до судових витрат належить також судовий збір. При поданні зустрічної позовної заяви нею було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 984 гривні 80 копійок. Зазначена сума складається зі сплаченого судового збору за вимогу немайнового характеру (встановлення факту окремого проживання) у розмірі 992 грн 40 коп., а також судового збору за вимоги майнового характеру у розмірі 992 грн 40 коп. Питання щодо розподілу судового збору також не було вирішено під час ухвалення судом рішення від 04 травня 2026 року. З огляду на часткове задоволення первісного та зустрічного позовів, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки докази понесення нею судових витрат у загальному розмірі 42 900 грн були подані до суду у встановлений законом строк, наявні всі правові підстави для ухвалення додаткового рішення щодо їх розподілу.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав і просив вирішити питання щодо розподілу понесених ним судових витрат, що пов`язані з оплатою судового збору, та витрат на правничу допомогу адвоката, стягнувши їх з відповідачки ОСОБА_2 на його користь, а понесені ним витрати за проведення судової експертизи залишити за ним.
Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала з наведених у ній підстав.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву позивача про стягнення на його користь судових витрат з відповідачки належить задовольнити повністю, а заяву відповідачки про стягнення на її користь судових витрат з позивача – частково, зважаючи на таке.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Частиною 1 ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 травня 2026 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту окремого проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, визнання майна особистою приватною власністю подружжя, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна задоволено частково, визнано спільним сумісним майном подружжя: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер: 0721410100:01:001:0919, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Volkswagen Golf», VIN - НОМЕР_1 , 2008 року випуску, автомобіль марки «ЗАЗ 11022», р.н. НОМЕР_2 , 1992 р.в., VIN НОМЕР_3 , визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним, та на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер: 0721410100:01:001:0919, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним, виділено у власність ОСОБА_1 автомобіль марки «ЗАЗ 11022», р.н. НОМЕР_2 , 1992 р.в., VIN - НОМЕР_3 , стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію різниці у вартості транспортних засобів у розмірі 161 376 гривень 80 копійок, у решті позову ОСОБА_1 та у решті зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Питання про судові витрати під час ухвалення рішення судом вирішено не було.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 10 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
22 квітня 2026 року до завершення судових дебатів позивач ОСОБА_1 подав до суду клопотання, у якому просив покласти понесені судові витрати на відповідачку та долучив до клопотання договір про надання правничої допомоги від 05 вересня 2022 року, додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги від 07 грудня 2022 року, розрахунок наданої правничої допомоги (юридичних послуг) від 22 квітня 2026 року, акт наданої юридичної допомоги (юридичних послуг) від 22 квітня 2026 року, відповідно до яких надана правова допомогу полягала у підготовці позовної заяви (3 год, 3 000 грн, підготовці відповіді на відзив (1,5 год, 1 500 грн), підготовці відзиву на зустрічну позовну заяву (2 год, 2 000 грн), підготовці заперечень на відповідь на відзив за зустрічним позовом (1,5 год, 1 500 грн), підготовці заяви про допит свідків та клопотань (2,5 год, 2 500 грн), представництві інтересів клієнта під час розгляду справи (4,5 год, 4 500 грн) та розмір понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу склав 15 000 гривень.
Судові дебати у справі були закінчені 22 квітня 2026 року.
З матеріалів справи вбачається, що 22 квітня 2026 року у судовому засідання представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Колєсніка Б.В. заявив клопотання про те, що докази на підтвердження понесених ОСОБА_2 судових витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
Рішення у справі було проголошено 04 травня 2026 року.
07 травня 2026 року представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Колєснік Б.В. подав до суду клопотання про долучення доказів на підтвердження понесення ОСОБА_2 судових витрат на правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи № 157/1296/22 та додав до клопотання договір про надання правової допомоги № 2207-1 від 21 липня 2022 року, акт надання правової допомоги № 1 від 29 грудня 2022 року, згідно з яким надана адвокатом Клименком П.М. правова допомога полягала у наданні клієнту правової інформації, консультації і роз`яснень щодо режиму спільного майна подружжя та його поділу відповідно до чинного сімейного та цивільного законодавства України (3 год, вартість 1 500 грн), складанні в інтересах клієнта і надісланні 04.11.2022 до КНП «Камінь-Каширська районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради Волинської області адвокатського запиту (1 год, 800 грн), складання і надіслання 14.11.2022 до суду клопотання про відкладення розгляду справи (1 год, 800 грн), складанні і надісланні 15.11.2022 до суду відзиву на позовну заяву (6 год, 4 800 грн), складанні і надісланні 15.11.2022 до суду зустрічної позовної заяви (10 год, 8 000 грн), складанні і поданні 28.11.2022 до суду заяви про допит сторін як свідків та виклик інших свідків (2 год, 1 600 грн), представництві інтересів клієнта в суді у судовому засіданні 28.11.2022 (1 год, 4 000 грн), складанні проєкту заперечення на позов, поданого 14.12.2022 (3 год, 2 400 грн), складанні проєкту відповіді на відзив, яка подана до суду 23.12.2022 (5 год, 4 000 грн), загальна вартість таких послуг склала 27 900 грн, а також подав суду окрему угоду про надання правової допомоги за дорученням № 2 від 02 листопада 2022 року, акт № 1 про надання правничої допомоги від 07 травня 2026 року, згідно з яким надана ним правова допомога полягала у представництві інтересів відповідачки в суді у судових засіданнях 21.03.2023, 16.05.2023, 24.05.2023, 21.04.2025, 20.05.2025, 03.06.2025, 11.06.2025, 13.11.2025, 09.12.2025, 18.12.2025, 24.12.2025, 20.01.2026, 11.02.2026, 24.03.2026, 22.04.2026, та загальна її вартість складає 15 000 грн, і. крім того, подав квитанцію до прибуткового касового ордера № 173 від 07 травня 2026 року, прибутковий касовий ордер № 173 від 07 травня 2026 року на суму 15 000 грн.
Враховуючи, що ціна позову ОСОБА_1 становить 1 215 759 грн 75 коп (1/2 вартості житлового будинку (згідно з висновком будівельно-оціночної експертизи повна вартість будинку - 1 943 965 грн 90 коп) = 971 982 грн 95 коп.; 1/2 вартості земельної ділянки (відповідно до висновку оцінювача від 14.10.2022 повна вартість ділянки - 118 000 грн) = 59 000 грн; 1/2 транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» (вартість згідно з висновком експерта від 21.09.2022 повна - 346 153 грн 60 коп) = 173 076 грн 80 коп; 1/2 вартості автомобіля марки «ЗАЗ 11022» (за погодженням сторін повна вартість - 23 400 грн) = 11 700 грн, тому при поданні позову до суду сплаті за первісним позовом підлягав судовий збір у розмірі 12 157 грн 60 коп.
Позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 5 603 грн 86 коп.
Тобто, сума несплаченого судового збору становить 6 553 грн 74 коп.
З огляду на вищенаведене та враховуючи обсяг задоволених позовних вимог позивача ОСОБА_1 , а саме те, що фактично його вимоги задоволено, оскільки часткове задоволення первісного позову пов`язане з відмовою у задоволенні похідних вимог, за які не підлягав сплаті судовий збір, суд дійшов висновку, що з відповідачки ОСОБА_2 підлягатимуть стягненню на користь позивача ОСОБА_1 понесені останнім витрати по оплаті судового збору за первісним позовом у розмірі 5 603 грн 86 коп та в дохід держави 6 553 грн 74 коп.
Зважаючи на обсяг наданої позивачу адвокатом правової допомоги, затраченого на це часу, складність справи, значення справи для сторін і фактичне задоволення судом позовних вимог за первісним позовом, з відповідачки ОСОБА_2 підлягатимуть стягненню на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Враховуючи, що при поданні зустрічного позову до суду, який містив одну вимогу немайнового характеру та вимоги майнового характеру на загальну суму 481 703 грн 60 коп., оплаті підлягав судовий збір у розмірі 5 809 грн 44 коп (992 грн 40 коп (за вимогу немайнового характеру) + 4 817 грн 04 коп за вимоги майнового характеру (вартість спірної земельної ділянки + вартість автомобіля марки «Volkswagen Golf» + розмір компенсації за спірний автомобіль марки «ЗАЗ» - 17 550 грн, яку ОСОБА_2 просила стягнути)), а фактично ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 1 984 грн 80 коп, тому в дохід держави підлягатиме стягненню недоплачений судовий збір за зустрічним позовом у розмірі 3 824 грн 64 коп.
Беручи до уваги, що зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено на 2,43%, тому з ОСОБА_1 стягненню на користь відповідачки підлягатиме судовий збір у розмірі 141 грн 17 коп. 
Отже, враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України і беручи до уваги, що з відповідачки ОСОБА_2 за первісним позовом підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 понесені останнім витрати по оплаті судового збору у розмірі 5 603 грн 86 коп., а з останнього підлягають стягненню за зустрічним позовом на користь ОСОБА_2 141 грн 17 коп, тому різницю у цих витратах належить стягнути з останньої на користь ОСОБА_1 у розмірі 5 462 грн 69 коп.
Зважаючи на обсяг наданої відповідачці правової допомоги, затрачений для цього час, складність справи та значення її для сторін і часткове задоволення зустрічного позову, а саме на 2,43%, стягненню з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 підлягатимуть понесені останньою витрати на правову допомогу у сумі 1 042 грн 47 коп. 
Отже, враховуючи, що витрати на правничу допомогу були понесені кожною стороною та вони підлягають стягненню з обох сторін одна одній, належить різницю у цих витратах стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 у розмірі 13 957 грн 53 коп.
Суд не стягує з відповідачки понесені позивачем витрати по оплаті вартості судової експертизи, оскільки останній у судовому засіданні просив їх залишити за ним. 
Керуючись ст. ст. 141, 246, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю.
Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 10 378 (десять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 38 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 19 420 (дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять) гривень 22 копійки. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Головуючий: 	  	О.В. Антонюк