Справа № 466/2191/26
Провадження № 2/466/2265/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне) 08 червня 2026 року м.Львів
Шевченківський районний суд м.Львова 
у складі: головуючого судді Невойта П.С.
секретаря судового засідання Малаковської І.А.
позивача ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, -
в с т а н о в и в :
18 березня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 у якій просить: 
- розірвати договір купівлі-продажу щодо товару, придбаного через сайт «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
- стягнути солідарно з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на користь позивача грошові кошти сплачені за товар у розмірі - 28 300 грн. 
Позов обґрунтовує тим, що у лютому 2026 року через мережу Інтернет вона виявила вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_1, на якому пропонувались до продажу товари під брендом Dyson, зокрема стайлер Dyson Airwrap. На сайті також зазначалось, що магазин «ефективно розвиває» продаж продукції Dyson в Україні, а ціни на товари були вказані як на оригінальну техніку Dyson. 
Позивач зазначає, що 25 лютого 2026 року після оформлення замовлення з нею зв`язалася особа через месенджер Viber з номеру НОМЕР_1 та надала реквізити для оплати. Цього ж дня оплату в сумі 28300 грн було здійснено ОСОБА_4 на рахунок ФОП ОСОБА_2 , при цьому у призначенні платежу було прямо зазначено: «оплата за товар ОСОБА_5 ». Отже, кошти були сплачені третьою особою в інтересах ОСОБА_1 .
Надалі товар було направлено їй через ТОВ «Нова Пошта» за експрес-накладною, а відправником був зазначений ФОП ОСОБА_3 . В описі товару було зазначено, що це є Мультистайлер Dyson Airwrap Coanda 2x Multi Styler & Dryer HS09 Ceramic Pink/Rose Gold (598757-01).
Позивач стверджує, що 26 лютого 2026 року після отримання товару нею було встановлено, що придбана річ має ознаки фальсифікації та не відповідає тій продукції, яка була замовлена на сайті під виглядом оригінального Dyson, а саме:
- серійний номер на упаковці та серійний номер на самому пристрої не співпадають;
- пакування товару мають видимі пошкодження, що не може бути у оригінальному товарі;
- товар має ознаки невідповідності оригінальній продукції Dyson за походженням, маркуванням і комплектністю;
- наданий разом із товаром гарантійний талон не відповідає вимогам законодавства, не містить належного оформлення, не підтверджує законного походження товару та не може вважатися належним гарантійним документом;
- продавець не надав Позивачу належних документів, що мають передаватися разом із товаром, у тому числі документів, які підтверджують якість, походження, належне гарантійне обслуговування та реквізити особи, яка несе гарантійні зобов`язання.
Також зазначає, що у відкритих джерелах були виявлені численні відгуки інших покупців, які описують ідентичну схему: продаж підробок під виглядом оригіналу, відсутність належної підтримки, блокування номерів та ігнорування вимог покупців. 
26 лютого 2026 року після виявлення зазначених обставин вона звернулася до продавця з вимогою врегулювати ситуацію, однак продавець фактично припинив комунікацію, заблокував її, а сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 перестав функціонувати. 
Крім цього зазначає, що гарантійний талон, переданий разом із товаром, не відповідає вимогам законодавства України щодо оформлення гарантійних документів на технічно складні побутові товари, не містить належного та достовірного підтвердження гарантійних зобов`язань продавця/виробника, не підтверджує особу, уповноважену здійснювати гарантійне обслуговування, і не може розглядатися як належний доказ правомірного введення товару в обіг та належного гарантійного забезпечення.
Позивач наголошує, що їй не було надано товарної накладної або іншого первинного документа, що підтверджує продаж товару.
Окрім цього, ФОП ОСОБА_2 була зареєстрована 29.09.2025 року, а 12.03.2026 року припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням, тобто через короткий проміжок часу після здійснення продажу спірного товару.
Позивач зазначає, що оскільки відповідачі припинили будь-яку комунікацію з нею, то вона змушена звернутись з позовом до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.
Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 25 лютого 2026 року позивач оформила замовлення через Інтеренет мережу на вебсайті ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після оформлення замовлення з позивачем зв`язалася особа через месенджер Viber з номеру НОМЕР_1 та надала реквізити для оплати (арк. справи 16).
Цього ж дня оплату в сумі 28300 грн було здійснено ОСОБА_4 на рахунок ФОП ОСОБА_2 , IBAN НОМЕР_2 , при цьому у призначенні платежу зазначено: «оплата за товар ОСОБА_5 », що підтверджується платіжною інструкцією №605А-НХ8Н-9ХРК-К8ТВ від 25.02.2026 року (арк. справи 12).
Надалі товар було направлено позивачу через ТОВ «Нова Пошта» за експрес-накладною №20451377023451, а відправником був зазначений ФОП ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 . В описі товару зазначено, що це є Мультистайлер Dyson Airwrap Coanda 2x Multi Styler & Dryer HS09 Ceramic Pink/Rose Gold (598757-01) (арк. справи 13).
26 лютого 2026 року після отримання товару позивачем було встановлено, що придбана річ має ознаки фальсифікації (контрафактності) та не відповідає тій продукції, яка була замовлена на сайті під виглядом оригінального Dyson, а саме:
- серійний номер на упаковці та серійний номер на самому пристрої не співпадають;
- пакування товару мають видимі пошкодження, що не може бути у оригінальному товарі;
- товар має ознаки невідповідності оригінальній продукції Dyson за походженням, маркуванням і комплектністю;
- наданий разом із товаром гарантійний талон не відповідає вимогам законодавства, не містить належного оформлення, не підтверджує законного походження товару та не може вважатися належним гарантійним документом;
- продавець не надав позивачу належних документів, що мають передаватися разом із товаром, у тому числі документів, які підтверджують якість, походження, належне гарантійне обслуговування та реквізити особи, яка несе гарантійні зобов`язання.
Крім того, у відкритих джерелах інформації позивачем були виявлені численні відгуки інших покупців, які описують ідентичну схему: продаж підробок під виглядом оригіналу, відсутність належної підтримки, блокування номерів та ігнорування вимог покупців. На сторінці відгуків прямо вказано, що покупцям надсилали «дешеву копію», серійні номери «не відбиваються в системі Dyson», а після звернення продавець не виходить на зв`язок (арк. справи 45-46).
26 лютого 2026 року після виявлення зазначених обставин позивач звернулася до продавця з вимогою врегулювати ситуацію, однак продавець фактично припинив комунікацію, заблокував позивача, а сайт ІНФОРМАЦІЯ_1 перестав функціонувати. Водночас дані WHOIS свідчать, що домен був зареєстрований через ТОВ «СІТІХОСТ», а сам сайт використовував відповідний хостинг та ІР-інфраструктуру, що підтверджує факт існування й функціонування сайту як інтернет-магазину (арк. справи 43-44).
Крім того, гарантійний талон, переданий разом із товаром не містить належного та достовірного підтвердження гарантійних зобов`язань продавця/виробника, не підтверджує особу, уповноважену здійснювати гарантійне обслуговування.
Також, попри здійснення оплати за товар у сумі 28300 грн, позивачу не було надано фіскального чека або іншого розрахункового документа, який би підтверджував здійснення розрахункової операції, як не було надано і товарної накладної або іншого первинного документа, що підтверджує продаж товару.
Окрім того встановлено, що ФОП ОСОБА_2 була зареєстрована 29.09.2025 року як фізична особа-підприємець, а 12.03.2026 року припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням (арк. справи 26).
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
Крім того, суд ураховує, що у своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17).
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу.
У той же час, відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до пунктів 2, 3, 4 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі, мають право, зокрема належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної».
Згідно зі статею 6 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняється введення в обіг фальсифікованої продукції.
Згідно ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.
Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою.
Згідно з до п. 27 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» фальсифікована продукція це продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знаку для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, a так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.
Згідно з п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачами 25.02.2026 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу товару мультистайлера Dyson Airwrap Coanda 2x Multi Styler & Dryer HS09 Ceramic Pink/Rose Gold (598757-01) за допомогою засобів дистанційного зв`язку шляхом оформлення ОСОБА_1 замовлення через вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_1.
Цього ж дня оплату в сумі 28300 грн було здійснено ОСОБА_4 на рахунок ФОП ОСОБА_2 , IBAN НОМЕР_2 , при цьому у призначенні платежу зазначено: «оплата за товар ОСОБА_5 », що підтверджується платіжною інструкцією №605А-НХ8Н-9ХРК-К8ТВ від 25.02.2026 року (арк. справи 12).
Утім, придбаний позивачем та поставлений відповідачами товар не відповідав характеристикам та зовнішньому вигляду оригінальної продукції DYSON.
З огляду на викладене, позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного за допомогою засобів дистанційного зв`язку між позивачем та відповідачами, а також про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів, сплачених за товар, у розмірі 28300 грн, що були сплачені у зв`язку з придбання товару, є законним та обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки Позивача, як споживача послуг, звільнено від сплати судового збору, а позов задоволено повністю, то з відповідачів солідарно на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.
Між ОСОБА_1 та адвокатом Вітренко В.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № 03_03 від 03.03.2026 року. 
У п.1.2. цього договору зазначено, що правнича допомога надається у зв`язку із необхідністю захисту прав клієнта як споживача, порушених під час придбання товару, який був реалізований під виглядом оригінальної продукції торговельної марки DYSON, однак має ознаки контрафактної продукції (підробки).
У п. 3.1. договору визначено, сторони погодили, що вартість правничої допомоги за цим договором становить 5000 грн.
Також позивачем долучено детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу до договору про надання правничої допомоги №03_03 від 03.03.2026 року та акт приймання передачі наданих послуг від 13.03.2026 року.
Згідно з частинами 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу в сумі 7000 гривень підлягають задоволенню та як наслідок стягненню з відповідачів солідарно.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 13, 81, 141, 254, 263, 264-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
позов задовольнити повністю.
Розірвати договір купівлі-продажу, укладений 25.02.2026 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 щодо товару, придбаного через сайт «ІНФОРМАЦІЯ_1»;
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти сплачені за товар у розмірі 28300 грн (двадцять вісім тисяч триста гривень). 
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень).
Стягнути з ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 порівно на користь держави судовий збір у розмірі 2662,40 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , РНОКПП невідомо, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
  Суддя	  	 П.  С.  Невойт