Справа №686/15797/24
Провадження №2/751/401/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого-судді Топіхи Р.М., 
за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,
представника позивача - адвоката Слободянюка П.В. у режимі відеоконференції,
представника відповідача - адвоката Колесника О.П.,
відповідача ОСОБА_1 ,
перекладача Доган О.А. у режимі відеоконференції, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Представник позивача - адвокат Слободянюк П.В. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за борговою розпискою у розмірі 65 000 доларів США, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 1255,48 доларів США та стягнення понесених судових витрат.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 липня 2023 року між сторонами укладено договір позики, згідно з яким  ОСОБА_3  отримав в борг від  ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 65 000 доларів США, написавши при цьому боргову розписку турецькою мовою з офіційним перекладом з турецької на українську мову, яка засвідчена приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В.
За борговою розпискою від 13 липня 2023 року відповідач зобов`язався повернути кошти позивачу до 31 жовтня 2024 року. Обов`язковою умовою договору позики є її погашення згідно з графіком погашення до боргової розписки від 14 липня 2023 року, а у разі відставання від графіку погашення більше ніж на три місяці, погашенню підлягає повна сума боргу. До
12 жовтня 2023 року боржник мав здійснити повернення частини грошових коштів у розмірі 2 000 доларів США, але кошти не повернув. Таким чином, у позивача виникло право вимоги на повернення грошових коштів у повному розмірі з 13 жовтня 2023 року, а також стягнення 3% річних за час прострочення виконання грошового зобов`язання, що становить 1255,48 доларів США.
Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу боржника письмової претензії від 13 лютого
2024 року, однак боржник своїх зобов`язань за борговою розпискою не виконав та не розрахувався з позикодавцем.
04 березня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Колесника О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними доказами, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю розписки та графіку погашення, однак фактична передача грошових коштів відповідачу не відбувалася. Замість грошей позивач передавав тканину та інвестував у виробництво на суму 65 000 доларів США, що може підтвердити особа, яка була присутня при передачі тканини та написанні розписки - громадянин Туреччини ОСОБА_4 . Переписка між сторонами у месенджері також підтверджує відсутність факту передачі коштів та, разом з тим, вказує на наявність між ними правовідносин, що містять ознаки спільної господарської діяльності. Позивач не надає жодних доказів фактичної передачі грошових коштів, відсутні квитанції про передачу готівки або банківські документи, відсутні розрахункові документи, які могли підтвердити борговий характер розписки. Крім того вказує, що розрахунки на території України проводяться виключно в гривні, між фізичними особами на суму понад 50 000 гривень мають здійснюватись у безготівковій формі через банківські установи. 

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Новозаводського районного суду міста Чернігова.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08 серпня 2024 головуючим суддею визначено Лібстера А.С.
Ухвалою судді від 28 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 27 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.
21 травня 2025 року від представника позивача адвоката
Слободянюка П.В. через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначає, що  ОСОБА_2 наразі має частку 2% в статутному капіталі ТОВ «Гювен Трейд», він не отримував з 2022 по 2024 роки дивідендів від підприємницької діяльності ТОВ «Гювен Трейд» пропорційно розміру його частки, тому має намір вийти зі складу учасників ТОВ «Гювен Трейд». У 2022 році ОСОБА_5 познайомив ОСОБА_2 зі своїм товаришем ОСОБА_6 та зарекомендував його як надійну та порядну людину. ОСОБА_2 мав ділові відносини з ОСОБА_7 , які згодом змінились на діаметрально протилежні через такі обставини. В травні 2023 року ОСОБА_5 , як директор ТОВ «Гювен Трейд», передав ОСОБА_8 тканину, швейні машинки, а також інші матеріальні цінності, про що між ними були складені відповідні документи. Таких документів ОСОБА_2 не має, оскільки не є стороною договору про спільну діяльність. Передача цього майна була частиною договору про спільну діяльність між ТОВ «Гювен Трейд» та ОСОБА_9 та жодного відношення до ОСОБА_2 не має. Подальша доля договору про спільну діяльність між ТОВ «Гювен Трейд» та ОСОБА_6 позивачу невідома. Вказує, що кошти, які були передані ОСОБА_2 за розпискою ОСОБА_10 не мають жодного зв`язку з діяльністю ТОВ «Гювен Трейд», а також угод які були укладені між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Кошти позивач передав ОСОБА_12 по рекомендації ОСОБА_13 , де ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_2 , що зможе повертати їх вчасно та згідно графіку погашення. В результаті після здійснення першого платежу відповідач перестав повертати кошти, використовував різні відмовки та згодом перестав виходити на зв`язок, що змусило ОСОБА_2 звернутись з позовом про стягнення боргу в судовому порядку. ОСОБА_2 є засновником і директором окремої компанії ТОВ «ТМ НІКА ТРЕЙД», що здійснює активну діяльність з продажу текстильних виробів та немає жодних ділових стосунків з ОСОБА_7 та ТОВ «Гювен Трейд» (а.с. 166-167).
22 травня 2025 року від представника відповідача надійшли пояснення з окремого питання, а саме щодо процесуального строку на подання відзиву та доказів, просить прийняти до уваги та оцінити докази, що мають важливе значення для правильного вирішення справи, а саме електронне листування між позивачем та відповідачем (а.с. 174-176). 
З 28 травня 2025 року у зв`язку із закінченням строку відрядження відповідно до наказу від 23 травня 2025 року № 33-ос припинено роботу судді Лібстера А.С. на посаді судді Новозаводського районного суду міста Чернігова.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 29 травня
2025 року № 42 справу № 686/15797/24 (провадження № 2/751/101/25) передано на повторний автоматизований розподіл для визначення головуючого по справі в порядку, визначеному відповідно до підпунктів 2.3.43-2.3.48 п. 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду».
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Топіху Р.М.
Ухвалою судді від 03 червня 2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
У судове засідання позивач не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що реальність позики підтверджується розпискою та графіком погашення заборгованості. Факт передачі грошових коштів зафіксовано у розписці. Відповідач до цього часу не розрахувався з позивачем
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що реально договір позики не укладався, кошти не передавалися. Між сторонами існували виробничі відносини, позивач інвестував кошти у виробництво передав швейні машини та тканину. Через воєнні дії в Україні відповідач не має можливості реалізувати товар, він пропонував передати готові вироби позивачу, однак позивач відмовився отримувати товар, що підтверджується наданою перепискою між сторонами.
Відповідач у вступному слові позов не визнав, пояснив, що у нього було ательє, де ОСОБА_14 був начальником, вони хотіли відкрити фабрику в Україні і для цього знайшли велике приміщення 1000 кв.м., але потрібно було робити ремонт, в який було вкладено приблизно 15 000 доларів США. Ремонт він робив самостійно, позивач дав йому лише 3 000 доларів США. Після закінчення ремонту, йому передали з Туреччини 8 швейних машин, також у Туреччині була фабрика, з якої повинні були привезти тканину. Щоб не гаяти час поки приїде нова тканина та знайдуться всі працівники для фабрики, вирішили шити з наявної у них тканини не дуже гарної якості, що зберігалась у сховищі, хотіли дешево продавати, щоб покрити витрачені на ремонт кошти. Було пошито багато виробів з цієї тканини, але через погану якість товар не продавався. Потім виникли проблеми з директором Османом, оскільки гроші за відправлену з фабрики тканину не сплачувались, щодо ОСОБА_15 у Туреччині за даним фактом є відкрита судова справа. Зіткнувшись з проблемою, він говорив, що потрібно виготовляти нові вироби з якісної тканини, йому пообіцяли, що дадуть нову тканину і він буде далі працювати, але для цього потрібно продати неякісні вироби. Він пропонував повернути цей товар, але позивач відмовлявся його отримувати. Віддавав гроші з продажу пошитого воєнного одягу, всі здійснені продажі ним записувались, приблизно повернув 1 100 доларів. З продажу товарів він собі нічого не залишав, платив робочим за ремонт. Розписку він написав, тому що отримував тканину і довіряв позивачу, вірив, що вони будуть допомагати, не хотів її писати, але ОСОБА_18 начальник ОСОБА_16 вимагав таку розписку. Коштів готівкою отримав лише 3 000 доларів від ОСОБА_16 , а решту це були товари. Графік погашення розроблявся залежно від запланованих продажів, але товар при цьому погано продавався. В досудовому порядку хотів врегулювати спір, писав повідомлення позивачу, хотів повернути швейні машини, товар. ОСОБА_23, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 здійснювали спільну діяльність, а ОСОБА_14 працював у них бухгалтером. ОСОБА_18 та ОСОБА_14 приїхали в Україну на початку війни. 
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_16 та ОСОБА_12 4 роки, коли почав працювати в Україні, йому потрібна була допомога, хотів щоб все було прозоро, тому головний на їх фірмі ОСОБА_18 прислав свого заступника ОСОБА_16 в якості бухгалтера. 2 відсотки його фірми належать ОСОБА_16 , це було зроблено для того, щоб останній отримав посвідку на проживання в Україні. Раніше працював з ОСОБА_12 , продавали тканини. ОСОБА_18 хотів відкрити спільну діяльність і вони всі стали партнерами. ОСОБА_18 гарний бізнесмен, якого він знає 25 років. В Україні працював представник ОСОБА_18 - ОСОБА_19 . Вважає, що ОСОБА_12 постраждав через дії ОСОБА_15 , а тепер два роки намагається повернути кошти за цією розпискою. Після того як він зупинив свою діяльність, був зроблений рахунок, ОСОБА_12 його підписав. ОСОБА_12 написав розписку саме йому, борг був перед ним, а не перед ОСОБА_16 . Вони всі разом писали цю розписку. Він говорив ОСОБА_16 , щоб забрав все що давав ОСОБА_12 , проте вони не домовились, той не хотів забирати назад товар. Раніше у нього з ОСОБА_12 були спільні кошти, продавали тканину та брали гроші, а після того вже відкрив рахунок з ОСОБА_18. Раніше продавав товари від фірми «Гювен Трейд», яка належала ОСОБА_18 , ОСОБА_14 був простим працівником. Текст розписки був підготовлений, під час підписання він був присутній, однак грошей під час підписання не передавалося. Коли складали текст, то обговорювали, які втрати були понесені внаслідок їх спільної діяльності. 

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин 
Відповідно до боргової розписки від 13 липня 2023 року, переклад якої з турецької мови на українську мову виконаний перекладачем Грицюк І.В. та засвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В., ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 65 000 доларів США, які зобов`язався повернути повністю у термін до 31 жовтня 2024 року. Обов`язковою умовою позики є її погашення згідно з графіком, у разі відставання від графіка погашення більш ніж на 3 місяці, погашенню підлягає повна сума за борговим зобов`язанням. Додатком до вказаної розписки є графік погашення до боргової розписки від 14 липня 2023 року, підписаний ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , відповідно до якого у жовтні 2023 року відповідач мав погасити заборгованість у розмірі 2 000 (а.с. 11-13).
27 лютого 2024 року ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , направлялася претензія від 13 лютого 2024 року щодо дострокового погашення заборгованості за борговою розпискою (а.с. 14).
Згідно з актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ГЮВЕН ТРЕЙД» від 19 грудня 2022 року ОСОБА_2 прийняв 2% статутного капіталу товариства, номінальна вартість якої становить 400 гривень, ОСОБА_21 - 8% номінальною вартістю 1 600 гривень (а.с. 110).
Згідно з актом приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ГЮВЕН ТРЕЙД» від 19 грудня 2022 року ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_21 прийняв частину частки у статутному капіталі товариства у розмірі 16% від статутного капіталу, що становить 3 200 гривень (а.с. 110 на звороті). 
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на 27 лютого
2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гювен Трейд» зареєстровано 06 травня 2022 року, його засновниками є ОСОБА_4 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_4 . Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля текстильними товарами (а.с. 112).
03 травня 2023 року за підписами ОСОБА_22 та ОСОБА_13 складені таблиці реструктуризації поточного рахунку Ертугрула на загальну суму 65 444 (без зазначення валюти) (а.с. 111).
20 грудня 2018 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 укладений договір оренди приміщення № 1, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_2 , загальною площею 96 кв.м. (а.с. 113).
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 25 липня 2023 року зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМ НІКА ТРЕЙД», основний вид діяльності оптова торгівля текстильними товарами (а.с. 171). 

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій кількості, такого само роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За умовами договору, позику отримано в доларах США.
Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 12 січня 2022 року в справі № 206/6401/18 за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.  Факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.  Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.
Згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.
З метою захисту майнових інтересів позичальника від недобросовісного позикодавця ст. 1051 ЦК України надає позичальникові право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обставину стосовно передання чи навпаки, непередання грошових коштів або речей, доводить та сторона, яка посилається на таку обставину.
При встановленні судом факту неотримання позичальником від позикодавця грошей або речей, визначених родовими ознаками, договір позики вважається неукладеним. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
Закріплений ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що між сторонами існували відносини спільної господарської діяльності, фактично грошові кошти у сумі 65 000 доларів США відповідачу не передавалися. Крім того, позивач на неодноразові виклики до суду для дачі пояснень не прибув та стороною позивача суду так і не було надано оригіналу розписки. 
В контексті ст. 1046 ЦК України фактично договір позики не може вважатися укладеним, оскільки не відбулася реальна передача позикодавцем позичальникові грошових коштів, яка визначає момент укладення договору позики.

V. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 263, 264-265, 268, 280-288 ЦПК України, статтями 526, 527, 530, 533, 611, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд  
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики відмовити. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_2 (проживає за адресою: 
АДРЕСА_3 ,
 ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) 

Відповідач:  ОСОБА_3 (адреса реєстрації: 
АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя   Р.М. Топіха