РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2026 року  м. Мукачево   Справа №303/6164/25
2/303/2231/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого – судді Кость В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом Акціонерного Товариства «ОТП БАНК» 
до відповідача  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне Товариство «ОТП БАНК» від імені якого діє Павленко Сергій Валерійович звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором/Заявою-анкетою від 11.03.2021 №2035878175 в сумі 60129,47 грн. (в т.ч. 60120,40 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 9,07 грн. – заборгованість за відсотками).
Як на підставу для задоволення вищевказаних позовних вимог, банківська установа посилається на те, що в процесі цивільно-правової реалізації укладених між позивачем та відповідачем договорів кредиту, зобов`язання позичальника перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними.
Відповідач, у встановлений ухвалою суду про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.
Разом з тим, суд виконав свій процесуальний обов`язок та на виконання приписів частини другої ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України надіслав на встановлену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви з доданими до неї документами.
З урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

За умовами укладеного кредитного договору від 11.03.2021 №2035878175 оформленого на підставі анкети-заяви на отримання кредиту АТ «Отп Банк», Правил користування карткою, тарифами, графіком платежів та паспортом споживчого кредиту (надалі – Договір), Акціонерне товариство «Отп-Банк»» (далі – Банк) надало ОСОБА_1 (далі - Позичальник) кредит на придбання товару у розмірі 4288,00 грн. строком до 11.03.2022 та відкрило кредитну лінію із встановленим розміром кредитного ліміту (з можливістю збільшення відповідно до умов кредитного договору) строком на 3 роки з можливістю пролонгації (а.с.37-39).
Сторони погодили, що за користування кредитом Банк нараховує проценти, які розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами Банку та інформаційним листком, який є невід`ємною частиною та додатком до Договору. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становив 5 % в місяць, впродовж пільгового періоду - 0,01 % річних.
Банк відкрив Позичальнику поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб.
За кредитні кошти Позичальником було придбано товар, що підтверджується рахунком-фактурою від 11.03.2021 №МКМ-0973-6317693, видатковою накладною від 11.03.2021 №МКМ-0973-45376518 (а.с. 42-43).
Як вбачається із звіту-рахунку за період 12.03.2021 по 23.04.2025 (а.с. 17-36) відповідач користувався кредитними коштами, та частково погашав заборгованість.
13 квітня 2025 року Банк надіслав досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 за Договором (а.с. 59-60).
Приймаючи до уваги вищевказані обставини справи суд виходить також із того, що згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором відповідачем не виконані.
Заборгованість Позичальника станом на 23.04.2025 (розрахунки заборгованості, а.с. 11-15, довідка, а.с. 16, звіт-рахунок, а.с 17-36) складає відповідно: 60129,47 грн. (в т.ч. 60120,40 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 9,07 грн. – заборгованість за відсотками) за Договором, підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.
Судові витрати по справі у сумі 3028,00 грн. (а.с. 10) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. 

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 281-282, 288-289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області 

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Отп Банк» заборгованість в сумі 60129,47 (тридцять одна тисяча вісімсот тридцять вісім гривень 40 копійок) гривень (в т.ч. 60120,40 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 9,07 грн. – заборгованість за відсотками) 
2.1 Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Отп Банк» суму 3028,00 гривень судового збору.
3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
5. Позивач: Акцінерне Товариство «ОТП Банк», 01033, м. Київ, вул.Жилянська, буд. 43, код ЄДРПОУ 21685166.
Представник позивача: Павленко Віталій Васильович, 02094, м. Київ, а/с 57, пр-т. Л.Каденюка (Ю.Гагаріна), 23.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя          В.В. Кость