ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/8/24       Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження №33/807/55/26    Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року    місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 605, 60 грн.

Згідно з постановою суду, 24 грудня 2023 року о 00 год. 44 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FORD F-550 ROSHEL SENATOR», д.н. НОМЕР_1 , по вул.Центральній в с.Василівське Оріхівського району Запорізької області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, з`їхав у кювет, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого при обранні у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає.
Крім того, 24 грудня 2023 року о 00 год. 44 хв. ОСОБА_1 , по вул.Центральній в с.Василівське Оріхівського району Запорізької області, керував транспортним засобом «FORD F-550 ROSHEL SENATOR», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов`язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Від керування транспортним засобом відсторонений.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відеозапис події знято на мобільний телефон, він є не безперервним та не містить позначень дати, часу і місця, як того вимагає Інструкція.
Зауважує на тому, що дата та час складання протоколу та час інкримінованого адміністративного правопорушення не збігається із часом, зафіксованим на відеозаписі.
Вказує, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом.
Апелянт посилається на відсутність свідків події.
Зазначає про те, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Також, звертає увагу на те, що на відеозаписі він пояснює, що події стались в селі Вільнянка, натомість у протоколі зазначається село Василівське Оріхівського району.
Тобто, вважає, що окрім невідповідностей дати та часу адміністративного правопорушення, наявна невідповідність місця адміністративного правопорушення, що є підставою. як для повернення матеріалів на доопрацювання, так і для закриття провадження по справі.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2025 року клопотання захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) – адвоката Рогозіна О.В. задоволено.
Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП зупинено до звільнення його з військової служби.
В свою чергу, за змістом положень ст.294 КУпАП, участь в апеляційному розгляді осіб – учасників провадження у справі про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.
Апеляційний суд враховує те, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у разі, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Крім того, відповідно до вимог частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.
У листі Верховного Суду від 04 грудня 2025 року №718/0/158-25, який адресований апеляційним та місцевим судам загальної юрисдикції, зазначено, що зупинення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, у зв`язку з перебуванням осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, на військовій службі, можливе лише після внесення відповідних змін до КУпАП.
У зв`язку з наведеним, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає поновленню.
Заявлене  ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, відомостей про отримання ним копії оскаржуваної постанови матеріали справи не містять, в свою чергу ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.
В судове засідання, призначене на 13 березня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання від сторони захисту не надходило.
Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав апеляційний розгляд справи задля виклику ОСОБА_1 , останній викликався до суду шляхом направлення судових повісток за допомогою SMS – повідомлень за номером телефону, вказаному в рапорті працівника поліції, згідно з відповідними довідками у додатку «Viber» судові повістки є доставленими, крім того здійснено відповідне оголошення на сайті Судової влади України.
Таким же чином був повідомлений про день, час і місце судових засідань захисник останнього – адвокат Рогозін О.В. 
Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції враховує практику Великої Палати Верховного суду, викладеній у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 згідно з якою, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.
Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03, п.41) від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».
Суд не зобов`язаний сам з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи.
Судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 та забезпечення його права на особисту участь під час апеляційного розгляду справи, проте останній долею своєї справи не цікавиться. Захисник – адвокат Рогозін О.В. у призначені судові засідання теж не з`являється. 
В свою чергу, подальше відкладення апеляційного розгляду через неявку ОСОБА_1 та його захисника може затягнути цей розгляд на невизначений час.
З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника, що узгоджується з положеннями ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №592069 від 24 грудня 2023 року, згідно з яким 24 грудня 2023 року о 00-44 годині ОСОБА_1 , по вул.Центральній в с.Василівське Оріхівського району Запорізької області, керував транспортним засобом «FORD F-550 ROSHEL SENATOR», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений у зв`язку з виявленням ознак: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд не проведений з використанням спеціальних технічних засобів у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на місці зупинки;
- у письмових поясненнях ОСОБА_1 , відповідно до яких, він 24 грудня 2023 року о 00-30 годині, керував службовим автомобілем марки останній зазначив, що керував транспортним засобом «FORD F-550 ROSHEL SENATOR», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Центральній в с.Васильківське Орхівіського району Запорізької області, який занесло та він не впорався з керуванням, в результаті чого відбулося перекидання даного автомобіля. Перед тим, як сісти за кермо даного транспортного засобу він вживав спиртні напої – пиво. Працівники поліції запропонували пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте він відмовився; 
- у схемі місця ДТП, на якій відображено розташування транспортного засобу, напрямок його руху;
- у фото таблиці;
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №592070 від 24 грудня 2023 року, згідно з яким 24 грудня 2023 року о 00-44 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом по вул.Центральній в с.Василівське Оріхівського району Запорізької області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, з`їхав у кювет, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся, внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих осіб немає, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП;
- у довідці про відсутність повторності щодо ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП; 
- відеофіксацією події, що сталася 24 грудня 2023 року.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними:
- у рапорті помічника чергового ч/ч ВП №4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Глущенка І., згідно з яким останній доповідає, що 24 грудня 2023 року о 00-45 годині надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що повідомила староста села, що їй подзвонили мешканці села та повідомили, що біля їхнього двору за адресою: с.Васильківське, вул.Центральна, 31, лежить перевернутий автомобіль, до авто вони не виходили, з їх слів автомобіль військовий, біля автомобіля людей немає, даних авто немає, тільки сигнал працює, чи є постраждала, не знають;
- у рапорті поліцейського СРППВ №4 старшого сержанта поліції Татьяненко Є.В., згідно з яким останній доповідає про те, що 23 грудня 2023 року о 08-00 годині ним під час несення служби в добовому наряді здійснено виїзд в с.Васильківське вул.Центральна. 24 грудня 2023 року о 00-40 годині ДТП без потерпілих. По прибуттю на місце події було встановлено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD F-550 ROSHEL SENATOR», д.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, з`їхав у кювет, внаслідок чого транспортний засіб перекинувся. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 було встановлено, що перед керуванням транспортним засобом водій ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме пиво 1л. Від проходження медичного огляду на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» та закладах охорони здоров`я відмовився, в ДТП тілесних ушкоджень не отримав. Відносно водія складено адміністративний протокол за ст.ст.124,130 КУпАП.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, справа призначалась до розгляду: 23 січня 2024, 15 лютого 2024 року.
22 січня 2024 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Рогозіна О.В. про об`єднання справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП в одне провадження.
Також, 22 січня 2024 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Рогозіна О.В. про повернення матеріалів адміністративної справи на доопрацювання. А в разі, якщо суд дійде до висновків про відсутність підстав направлення матеріалів справи на доопрацювання – закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Судове засідання 23 січня 2024 року було відкладено на 15 лютого 2024 року у зв`язку із зайнятістю судді у іншій справі.
У судове засідання 15 лютого 2024 року ОСОБА_1 та його представник – адвокат Рогозін О.В. не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом доставлення судової повістки за допомогою СМС-повідомлення на номери телефонів ОСОБА_1 і адвоката Рогозіна О.В., шляхом доставлення судової повістки на електронну пошту адвоката Рогозіна О.В. та шляхом розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.
Згідно з електронним сайтом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.
Причину неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.
Разом з тим, ч.2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 130 КУпАП, не є обов`язковою.
ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення. 
Пославшись на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника, згідно зі ст. 268 КУпАП.
Постановою судді від 15 лютого 2024 року справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Стосовно доводів апелянта щодо відсутності безперервного відеозапису події, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Право поліцейського на фото та відеофіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самих відеозаписів є очевидним, що ці записи здійснювались працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , що зафіксовані вищевказаними відеозаписами, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказані відеозаписи не є єдиними доказами у справі, ці записи узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Те, що самі відеозаписи події складаються з окремих фрагментів, само по собі не вказує на недопустимість вказаних відеозаписів як доказу.
Відомостей про те, що відеофіксація здійснювалась за допомогою недозволенного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Те, що час, відображений у протоколі, не збігається з часом, відображеним на відеозаписі події, на думку суду апеляційної інстанції, також не спростовує висновків суду першої інстанції та не вказує на безпідставність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та може пояснюватися технічними причинами.
В свою чергу, суд, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з`ясував належним чином всі вказані обставини, що відображено при формулюванні суті правопорушення в оскаржуваній постанові, яка є належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать фактичним обставинам справи.
Доводи сторони захисту про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 функцій водія транспортного засобу, є необґрунтованими.
Так, на відеозаписі, що міститься в матеріалах справи, подія ДТП та факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не зафіксована. Викладене пояснюється тим, що працівники поліції прибули на місце ДТП за викликом. Проте, при оформленні адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним в той день саме цим транспортним засобом, пояснював працівникам поліції маршрут свого руху, зазначав про вживання ним алкогольних напоїв перед тим, як сів за кермо вказаного транспортного засобу, про те, що він не впорався з керуванням та транспортний засіб занесло і відбулось перекидання автомобіля під його керуванням.
Більш того, письмові пояснення ОСОБА_1 , які додані до протоколів, узгоджуються з відеозаписом та іншими доказами, тому ставити під сумнів достовірність цих пояснень жодних підстав немає. 
При дослідженні матеріалів справи, в т.ч. при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними.
Отже, доводи  ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються вищевказаними доказами, у тому числі і наданими ним при оформленні адміністративного матеріалу поясненнями.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом при наведених в протоколах обставинах керував не ОСОБА_1 , а інша особа, в матеріалах справи немає. 
Відповідаючи на доводи апелянта щодо відсутності свідків події під час проходження його огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, те, що в цьому випадку не були залучені свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.
Більш того, в цьому випадку ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Що стосується доводів сторони захисту, викладених в апеляційній скарзі, про те, що рапорти працівників поліції не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Вина ОСОБА_1 підтверджується перш за все вищевказаними відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням водія на огляд та відеозаписом поді та іншими письмовими доказами.
В свою чергу, відомості з вищевказаних рапортів поліцейських повністю узгоджуються з цими доказами.
Достовірність наявних в матеріалах справи доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Доводи ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи містяться невідповідності щодо місця адміністративного правопорушення, що є підставою, як для повернення матеріалів на доопрацювання, так і для закриття провадження по справі, є безпідставними та жодним чином не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1ст.130 КУпАП.
Так, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення є Запорізька область, Оріхівський район, с.Васильківське вул.Центральна.
Доводи ОСОБА_1 про те, що на відеозаписі він пояснює, що події стались в селі Вільнянка, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Більш того, як убачається з письмових поясненнях ОСОБА_1 , останній зазначав про те, що чіткої назви села, де він рухається, він не знає, при цьому зазначає, що події відбувались по вул.Центральній в с.Васильківське Оріхівського району. 
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Вказані протоколи складені з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містять всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цих протоколів недопустимими доказами, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколах, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протоколи про адміністративні правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст..33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП поновити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2024 року стосовно  ОСОБА_1  за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 336/8/24