П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 572/4477/25
Провадження № 22-ц/4815/565/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.
секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.,
з участю: ОСОБА_1 (відеоконферецзв`язок), Кітовський В.Л.,

перевіривши апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» - Мартинюка Євгенія Володимировича на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання недійсним одностороннього правочину,

в с т а н о в и в:
18 серпня 2025 року представник Кітовський В. Л. в інтересах ОСОБА_2 як споживача в розумінні закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до суду з позовом до АБ «УКРГАЗБАНК», в якому просив визнати недійсним односторонній правочин про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання договору в частині яка стосується ОСОБА_2 як фізичної особи.
12 листопада 2024 року банком прийнято рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні відповідно до вимог частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». 13 листопада 2024 року він отримав від АБ «УКРГАЗБАНК» лист № 5-111/17/307/2024, з якого вбачається, що за результатами здійснення оцінки ділових відносин банком виявлено критерії ризику, що не можуть бути прийнятні. Посилаючись на те, що одностороння відмова АБ «УКРГАЗБАНК» від договору банківського обслуговування, укладеного з ним, є незаконною, оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику були відсутні, вважав, що розірвання договору у такий спосіб порушує його права, а правочин з розірвання цього договору, відповідно до вимог статей 203, 215 ЦК України, є недійсним.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Визнано недійсним односторонній правочин ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про відмову від підтримання ділових відносин шляхом розірвання договору, оформленого рішенням від 12 листопада 2024 року, в частині, яка стосується ОСОБА_2 як фізичної особи.
Стягнуто з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_2 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник відповідача Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» вважає вищезазначене рішення незаконним та необґрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з огляду на наступне.
Відповідач, посилаючись на свій прямий обов`язок як суб`єкта первинного фінансового моніторингу, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», обґрунтовує правомірність своїх дій, відповідно до якого банки як суб`єктів фінансового моніторингу зобов`язані самостійно визначати ризики подальшого обслуговування клієнтів та уникати виявлених ризиків через застосування процедури де-рискінгу.
Посилаючись на ч.ч. 1, 3 ст. 651, п. 4 ст. 1075 ЦК України у взаємозв`язку з нормами спеціального Закону та підзаконного акту про фінансовий моніторинг, вбачається, що банки наділені прямим обов`язком встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин стосовно клієнтів у разі зокрема неможливості виконувати визначені Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ними операцій ВК/ФТ, інших злочинів.
Відповідно до висновку АТ «УКРГАЗБАНК» від 12 листопада 2024 року про розірвання ділових відносин, (клієнт ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» 42835344, керівник та засновник ОСОБА_3 , НОМЕР_1 ), клієнту встановлений середній рівень ризику ділових відносин.
Індикатор підозрілості фінансових операцій - наявна негативна інформація в Банку про Клієнта; за період підозрілої діяльності з 05.08.2024 по 12.09.2024 за результатами проведеного аналізу встановлено, що кошти на рахунок Клієнта зараховані в сумі 6 359 202,05 грн. з рахунку 2903 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» (код банку 305299) з призначенням платежу: «Перерахування залишку у зв`язку з відмовою від підтримання ділових відносин згідно ст. 15 Закону № 361 згідно листа клієнта, ХД 158787423» та в основному як поворотна фінансова допомога від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 5,5 млн. грн.
В подальшому основна сума коштів була перерахована на рахунок ТОВ «ПОДС» (код за ЄДРПОУ 45391266) як надання поворотної фінансової допомоги».
Відповідно до даних ресурсу YOUCONTROL встановлено наступну інформацію: кількість зареєстрованих видів діяльності (КВЕД) 27; 20.05.2024 змінився КБВ\керівник.
Згідно отриманої виписки від клієнта з АТ КБ «ПриватБанк» (період з 12.01.2024 по 15.04.2024рр) встановлено що діяльність Клієнта формується в основному за рахунок отримання /надання поворотної фінансової допомоги.
За наслідком внутрішньої перевірки ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» Банком складено обґрунтований висновок щодо підозрілої(их) фінансової(их) операції(й)/ діяльності від 12.11.2024 року яким встановлено, що за результатами проведеного аналізу, Банк має обґрунтовані підстави вважати діяльність Клієнта підозрілою.
Листом №5-111/17/307/2024 від 13.11.2024 АБ «УКРГАЗБАНК» повідомив ОСОБА_2 про відмову в підтриманні ділових відносин шляхом розірвання ділових відносин та закриття рахунків на підставі абзацу 3 пункту 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
В зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , має рахунки в банку і як - фізична особа-підприємець і як фізична особа, то відмова в обслуговуванні клієнта стосується всіх його рахунків.
Відповідач звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні визначив, що надання фінансової допомоги не суперечить законодавству, що Банк не оспорював правову природу фінансової допомоги, а вказував на сукупність індикаторів підозрілості, визначених Постановою НБУ №65 та внутрішніми правилами Банку, такі як: циклічний рух коштів (надання/повернення фіндопомоги); незвично великі обсяги операцій, що не відповідають фінансовому стану; відсутність економічної доцільності; наявність негативної інформації від іншого банку.
Судом не було надано належної оцінки доказам того, що кошти, які надходили на рахунки
підконтрольних Позивачу компаній, мали ознаки «транзитності» та перераховувалися між пов`язаними особами.
З огляду на вище викладене, апелянт вважає, що спірний правочин відповідає ст.ст. 203, 215 ЦК України та вчинений з дотриманням вимог законодавства про фінансовий моніторинг. Позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» - Мартинюк Є.В. включає до апеляційної скарги заперечення на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі №572/4477/25.
Вказує, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що підставою для припинення відносин з Позивачем стали висновки щодо підозрілої діяльності пов`язаних з Позивачем юридичних осіб, якщо Господарський суд у пов`язаних справах встановить правомірність кваліфікації діяльності ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» і ТОВ «ПОДС» як підозрілої, це автоматично підтвердить законність дій Банку щодо ОСОБА_2 як пов`язаної особи відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону про ПВК/ФТ.
При цьому, надати правову оцінку операціям даних пов`язаних юридичних осіб та діям Банку з оцінки цих операцій в рамках даної справи № 572/4477/25, суд першої інстанції не мав процесуальних можливостей з огляду на непідвідомчість суду правовідносин між суб`єктами господарювання.
Вважає, що за наявності у провадженні Господарського суду міста Києва справ, де суд безпосередньо оцінюватиме такі дії щодо ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» і ТОВ «ПОДС», надання правової оцінки цим же обставинам у даному судовому провадженні не сприятиме процесуальній економії та порушуватиме принцип диспозитивності судочинства.
За таких обставин, вважає, що ухвала Сарненського районного суду Рівненської області від 27.11.2025 є такою, що постановлена з порушенням п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та підлягає скасуванню як незаконна.

15.04.2026 року надійшов відзив на апеляційну скаргу. ОСОБА_2 отримав ухвалу про відкриття провадження в системі ЄСІТС «Електронний суд» 27.01.2026 року.
Частиною сьомою статті 178 ЦПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Наведене свідчить про те, що право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для його подання, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії.
Матеріали справи свідчать про те, що судом в повній мірі дотримано, а при ухваленні даного рішення враховано, наведені положення закону.
Судом встановлено, що відзив на позовну заяву подано до суду поза межами встановленого строку, протягом якого можуть бути подані відзив, а саме 27.01.2026, при цьому клопотання про поновлення строку стороною не подано.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За результатами апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір банківського рахунку на умовах викладених у Правилах відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками публічним акціонерним товариством АБ «УКРГАЗБАНК».
Позивач був клієнтом АБ «УКРГАЗБАНК» та використовував банківський рахунок.
Листом від 13 листопада 2024 року № 5-111/17/307/2024 відповідач - АБ «УКРГАЗБАНК» повідомив позивача ОСОБА_2 про відмову від підтримання ділових відносин і відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Вказаним повідомленням відповідач проінформував позивача про прийняття щодо нього 12 листопада 2024 року відповідного рішення на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Згідно висновку АТ «УКРГАЗБАНК» від 12 листопада 2024 року про розірвання ділових відносин, (клієнт ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» 42835344, керівник та засновник ОСОБА_3 , НОМЕР_1 ), клієнту встановлений середній рівень ризику ділових відносин.
Індикатор підозрілості фінансових операцій - наявна негативна інформація в Банку про Клієнта; за період підозрілої діяльності з 05.08.2024 по 12.09.2024 за результатами проведеного аналізу встановлено, що кошти на рахунок Клієнта зараховані в сумі 6 359 202,05 грн. з рахунку 2903 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» (код банку 305299) з призначенням платежу: «Перерахування залишку у зв`язку з відмовою від підтримання ділових відносин, згідно ст. 15 Закону № 361, згідно листа клієнта ХД 158787423» та в основному як поворотна фінансова допомога від ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 5,5 млн. грн.
В подальшому основна сума коштів була перерахована на рахунок ТОВ «ПОДС» (код за ЄДРПОУ 45391266) як надання поворотної фінансової допомоги».
Відповідно до даних ресурсу YOUCONTROL встановлено наступну інформацію: кількість зареєстрованих видів діяльності (КВЕД) 27; 20.05.2024 змінився КБВ\керівник.
Згідно отриманої виписки від клієнта з АТ КБ «ПриватБанк» (період з 12.01.2024 по 15.04.2024рр) встановлено що діяльність Клієнта формується в основному за рахунок отримання /надання поворотної фінансової допомоги.
Критерії ризику ВК/ФТ: наявна негативна інформація про Клієнта, кількість зареєстрованих видів діяльності (КВЕД) 27, КБВ Клієнта є керівником, підписантом; кількість працівників (у тому числі таких, що працюють за цивільно-правовими угодами, зокрема договорами підряду) Клієнта не відповідає виду та обсягам її діяльності (1 особа); бізнес фінансується переважно за рахунок фінансової допомоги.

За результатами проведеного аналізу, Банк має обґрунтовані підстави вважати діяльність Клієнта підозрілою, запропоновано:
1. Використати право Банку та на підставі абзацу 3 частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» відмовити ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» (код за ЄДРПОУ 42835344) (далі-Клієнт) у підтриманні ділових відносин. Підстава для відмови – у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику (діяльність Клієнта є підозрілою);
2. Використати право Банку та на підставі абзацу 3 частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі-Клієнт) у підтриманні ділових відносин. Підстава для відмови – у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику (є керівником/КБВ ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» (код за ЄДРПОУ 42835344)), якому відмовлено у підтриманні ділових відносин);
3. Використати право Банку та на підставі абзацу 3 частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» відмовити ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 (далі - Клієнт) у підтриманні ділових відносин. Підстава для відмови – у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику ( ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )) відмовлено у підтриманні ділових відносин;
4. Використати право Банку та на підставі абзацу 3 частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» відмовити ТОВ «ПОДС» (код за ЄДРПОУ 45391266) (далі - Клієнт) у підтриманні ділових відносин. Підстава для відмови – у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику (керівником/КБВ є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), якому відмовлено у підтриманні ділових відносин);
5. Використати право Банку та на підставі абзацу 3 частини 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» відмовити ТОВ САРНИ ТРАК СЕРВIС (код за ЄДРПОУ 42702563) (далі-Клієнт) у підтриманні ділових відносин. Підстава для відмови – у зв`язку із встановленням неприйнятно високого рівня ризику (КБВ є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), якому відмовлено у підтриманні ділових відносин);
6. ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі – Клієнт) внести до Чорного списку Банку, з метою унеможливлення встановлення ділових відносин із ним / пов`язаними особами, у подальшому.
7. Надати інформацію про підозрілу діяльність Клієнта ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» (код за ЄДРПОУ 42835344) до ДСФМУ шляхом кейсового звітування.

Судом попередньої інстанції було досліджено висновки фінмоніторингу АТ «ПРИВАТБАНК» від 15 квітня 2024 року про розірвання ділових відносин (клієнт ТОВ «ПОДС», ЄДРПОУ 45391266 та ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 ), клієнту встановлений неприйнятно високий ризик ділових відносин (НВР).
До висновку додано засновника підприємства та КБВ- ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 який несе адміністративну та кримінальну відповідальність, зокрема щодо дій направлених на фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_2 покликався на те, що відповідачем не було надано достатніх доказів, щоб переконати суд про неможливість виконання визначених Законом №361-ІХ обов`язків або мінімізації виявлених ризиків, пов`язаних з фізичною особою ОСОБА_2 .
До позивача ОСОБА_2 з пропозицією надати пояснення з будь-яких питань, які цікавили банк, відповідач не звертався. Також відповідач не довів, що вивчав діяльність ОСОБА_2 як фізичної особи і що за результатами вивчення були встановлені обставини підозрілості та фіктивності його діяльності. 
Суд констатував, що надання ОСОБА_2 фінансової допомоги товариству та надання такої допомоги одним господарюючим суб`єктом іншому не суперечить чинному законодавству та кореспондується з положеннями пп. 14.1.257 п. 145.1 ст. 14 Податкового кодексу України, обставини вчинення позивачем протиправних діянь (фіктивної діяльності), отримання та легалізації ним грошових коштів злочинним шляхом відповідачем не доведено.
Суд визнав необґрунтованим, що АБ «УКРГАЗБАНК» про діяльність клієнта ТОВ «ТРАК СЕРВІС САРНИ» визнана підозрілою, і що керівник та засновник підприємства ОСОБА_2 є відповідальним за ці підозри, не обґрунтовують підстав для розірвання договору банківського рахунка із ОСОБА_2 саме як з фізичною особою.
Колегія суддів вважає, що такі висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Спір у справі стосується питання правомірності розірвання відповідачем договору банківського обслуговування в односторонньому порядку.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
За змістом пункту 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі Закон України про ПВК/ФТ) (тут і далі в ред., чинній на час виникнення спірних правовідносин) банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.
Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.
У частині четвертій статті 1075 ЦК України визначено, що банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі наявності підстав, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». Залишок грошових коштів на рахунку клієнта повертається клієнту.
Відповідно до п.п. 39, 41 ч. 1ст. 1 Закону України про ПВК/ФТ, неприйнятно високий ризик - максимально високий ризик, що не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу; об`єкт фінансового моніторингу - дії з активами, пов`язані з відповідними учасниками фінансових операцій, які їх проводять, за умови наявності ризиків використання таких активів з метою легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або фінансування розповсюдження зброї масового знищення, а також будь-яка інформація про такі дії чи події, активи та їх учасників.
Відповідно до ч.1 - 2, 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний у своїй діяльності застосовувати ризик-орієнтований підхід, враховуючи відповідні критерії ризику, зокрема, пов`язані з його клієнтами, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, видом товарів та послуг, що клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу, способом надання (отримання) послуг. Ризик-орієнтований підхід має бути пропорційний характеру та масштабу діяльності суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Застосування ризик-орієнтованого підходу здійснюється в порядку, визначеному внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу суб`єкта первинного фінансового моніторингу, з урахуванням рекомендацій відповідних суб`єктів державного фінансового моніторингу, які згідно із цим Законом виконують функції державного регулювання і нагляду за такими суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний встановити неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у разі: неможливості виконувати визначені цим Законом обов`язки або мінімізувати виявлені ризики, пов`язані з таким клієнтом або фінансовою операцією; наявності обґрунтованих підозр за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта, що така діяльність може бути фіктивною.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний: забезпечувати відповідно до вимог, встановлених відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, належну організацію та проведення первинного фінансового моніторингу, що належним чином надасть можливість виявляти порогові та підозрілі фінансові операції (діяльність) незалежно від рівня ризику ділових відносин з клієнтом (проведення фінансових операцій без встановлення ділових відносин) та повідомляти про них спеціально уповноважений орган, а також запобігати використанню послуг та продуктів суб`єкта первинного фінансового моніторингу для проведення клієнтами фінансових операцій з протиправною метою; здійснювати належну перевірку нових клієнтів, а також існуючих клієнтів; забезпечувати моніторинг фінансових операцій клієнта (у тому числі таких, що здійснюються в інтересах клієнта) на предмет відповідності таких фінансових операцій наявній у суб`єкта первинного фінансового моніторингу інформації про клієнта, його діяльність та ризик, включаючи в разі необхідності інформацію про джерело коштів, пов`язаних з фінансовою(ими) операцією(ями).
Відповідно до положень ст. 11 Закону України про ПВК/ФТ, на банки покладено обов`язок здійснювати належну перевірку клієнтів, в тому числі шляхом проведення ідентифікації та верифікації клієнтів відповідно до вимог законодавства України.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України про ПВК/ФТ, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими.
Положенням ч. 1 ст. 15 Закону України про ПВК/ФТ передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей.
Відповідно до п. 1, 2 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою правління Національного банку України від 19.05.2020 № 65, Банк зобов`язаний здійснювати належну перевірку нових та наявних клієнтів у випадках, передбачених у статті 11 Закону про ПВК/ФТ. Заходи щодо ідентифікації та верифікації клієнта (представника клієнта) здійснюються банком у порядку, визначеному в додатку 2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу (далі - Положення).
Пунктами 11, 12 Додатку 1 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, передбачено, що Банк з урахуванням ризик-профілю клієнта на постійній основі проводить моніторинг ділових відносин та фінансових операцій клієнтів, що здійснюються у процесі таких відносин, щодо відповідності таких фінансових операцій наявній у банку інформації про клієнта, його діяльність та ризик (у тому числі, за потреби, про джерело коштів, пов`язаних із фінансовими операціями) у порядку, визначеному в додатку 1 до Положення. Якщо за результатами моніторингу ділових відносин клієнта банк виявляє підозрілі фінансові операції (діяльність), то банк за потреби вживає заходів щодо переоцінки рівня ризику таких ділових відносин з клієнтом та вживає ПЗНП у разі присвоєння високого рівня ризику.
Згідно з п. 1 Додатку 12 до Положення, банк зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунку (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунку/відмовитися від проведення фінансової операції у випадках, передбачених частиною першою статті 15 Закону України про ПВК/ФТ.
Відповідно до п. 61 Положення, Банк установлює неприйнятно високий ризик ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) стосовно клієнтів у випадках, визначених ч. 6 ст. 7 Закону України про ПВК/ФТ, в інших випадках, визначених банком самостійно у внутрішніх документах банку з питань ПВК/ФТ, а також щодо клієнтів (осіб), щодо яких у банку за результатами вивчення підозрілої діяльності клієнта є обґрунтовані підозри про здійснення ним операцій ВК/ФТ, інших злочинів.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції не обґрунтовано дійшов висновку, що відповідачем було припинено договірні відносини в односторонньому порядку за відсутності будь-яких правових підстав, чим не вірно застосовано норми матеріального права.
Враховуючи положення статті 15 Закону України про ПВК/ФТ, норми якого є спеціальними в регулюванні спірних правовідносин, банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в тому числі шляхом розірвання договорів, у разі настання визначених ними обставин. 
Суду першої інстанції, відповідачем було надано лист від 13 листопада 2024 року № 5-111/17/307/2024 відповідач - АБ «УКРГАЗБАНК» повідомив позивача ОСОБА_2 про відмову від підтримання ділових відносин і відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Вказаним повідомленням відповідач проінформував позивача про прийняття щодо нього 12 листопада 2024 року відповідного рішення на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Згідно повідомлення про відмову від підтримання ділових відносин / відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин / розірвання договору і закриття рахунку від 13.11.2024 р., позивачу було запропоновано звернутися до відділення АБ «УКРГАЗБАНК» із заявою про перерахування залишків коштів.
Колегія суддів, приходить до переконання, що спірний правочин відповідає вимогам ст.ст. 203, 215 ЦК України та вчинений ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» з дотриманням вимог законодавства про фінансовий моніторинг.
ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» доведено наявність конкретних обставин справи, які свідчать про ризиковість діяльності клієнта, зокрема матеріали справи містять належні докази обґрунтування ризиків щодо позивача, зокрема те, що відповідач визнав фінансові операції позивача підозрілими за ознакою, визначеною в ст. 12 та Додатку №6 Положення, а саме: є незвично великими фінансовими операціями; проведені в незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. 
Спірне рішення прийнято на підставі індикаторів підозрілості фінансових операцій відповідно до Додатку 20 «Індикатори підозрілості фінансових операцій» до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу: 
- тривалий час спостерігається аналогічна тенденція щодо обсягу дебетових та кредитових фінансових операцій за рахунком клієнта протягом одного дня (незвично швидке проходження коштів через рахунок, тобто не значне сальдо на початок та кінець дня та великі щоденні обороти коштів за рахунком);
- фінансова операція / сукупність пов`язаних між собою фінансових операцій не є характерною/характерними для звичайної діяльності клієнта (наприклад, цілі, тип та обсяг операції), а надані пояснення не є аргументованими.
- клієнт регулярно надає або отримує позики від контрагентів, які не належать одній групі компаній.
Надання банком відомостей щодо характеру та змісту відповідних фінансових операцій є достатнім для оцінки правомірності його дій та прийнятого рішення, що спростовує доводи про його формальність та недоведеність.
Надання банком інформації про обставини, що стали підставою для відмови у підтриманні ділових відносин, здійснено виключно у обсязі необхідному для підтвердження правомірності прийнятого рішення, та не суперечить вимогам законодавства у сфері фінансового моніторингу.
Оскільки банком внаслідок проведення внутрішньої перевірки було встановлено неприйнятно високий ризик, відповідач мав право в односторонньому порядку відмовитися від подальших ділових відносин з позивачем як клієнтом банку.
Оцінка ризиків клієнта та прийняття рішення щодо встановлення або підтримання ділових відносин належить до дискреційних повноважень банку як суб`єкта первинного фінансового моніторингу.
Наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що банк вживав заходів, спрямованих на з`ясування характеру діяльності позивача та джерел походження коштів, у тому числі шляхом витребування відповідних пояснень і документів. Отже, висновок суду першої інстанції про невжиття банком заходів належно перевірки клієнта не відповідає фактичним обставинам справи (а.с. 227- 229).
Встановлені обставини також узгоджуються з інформацією про припинення договірних відносин з позивачем іншими банківськими установами, що свідчить про наявність підвищеного ризику у діяльності позивача та узгоджується з обов`язком банків як суб`єктів первинного фінансового моніторингу вживати заходів щодо мінімізації таких ризиків.
Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду, щодо функцій банків як суб`єктів первинного фінансового моніторингу, відповідно до якої банк як суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язані застосовувати ризик-орієнтований підхід та вправі відмовитись від підтримання ділових відносин у разі встановлення високого або неприйнятного ризику клієнтів, постанова КЦС ВС від 12.02.2025 року у справі №645/5124/23, постанова Верховного Суду від 24.09.2024 року у справі №405/6265/23
Відмову від підтримання ділових відносин здійснено відповідно до вимог ст. 15 Закону України про ПВК/ФТ. Таким чином, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» припинив в односторонньому порядку договірні відносини з позивачем, здійснюючи свої функції фінансового моніторингу, покладені на нього законодавством України.
Доводи ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК про те, що діяльність клієнта визнана підозрілою, і що засновник підприємства Скринніков О.В. несе адміністративну та кримінальну відповідальність щодо дій, направлених на фіктивне підприємництво, тобто створення або придбання суб`єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності та здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона, обґрунтовують підстави для розірвання договору банківського рахунка із ОСОБА_2 як з фізичною особою, оскільки посилання банку ґрунтуються на проведеному фінансовому моніторингу з зазначенням конкретних обставин, які свідчать про ризиковість діяльності позивача як фізичної особи та доведено, що операції за рахунками фізичної особи та фізичної особи-підприємця є взаємопов`язаними та становлять ризик відповідно до законодавства у сфері фінансового моніторингу.
Апеляційний суд звертає увагу, що відмова банку у підтриманні ділових відносин з клієнтом не є заходом відповідальності чи санкцією щодо особи, а є превентивним заходом, спрямованим на мінімізацію ризиків використання фінансової системи з протиправною метою.
Колегія суддів, вважає, що банк правомірно встановив позивачу неприйнятно високий ризик та, як наслідок, скористався наданим йому правом у ст. 15 Закону № 361-ІХ щодо відмови від ділових стосунків з позивачем для уникнення ризиків використання Банку з метою легалізації (відмивання) доходів, при цьому повідомивши про своє рішення належним чином; односторонній правочин Банку про відмову від ділових відносин з позивачем відповідає приписам вимогам Положення № 65 та внутрішнім документам Банку, тому підстави для визнання його недійсним відповідно до ст.ст. 203, 215 ЦК України відсутні.

Щодо заперечень на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 27 листопада 2025 року до апеляційної скарги представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» - Мартинюка Є.В. про відмову у зупинені провадження у цивільній справі №572/4477/25, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення господарських справ:
№910/8069/25, №910/8063/25, №910/6906/25, №910/9160/25 за позовом субєктів господарювання заснованих позивачем та зокрема ФОП ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання недійсним одностороннього правочину.
Предметом розгляду у даній справі є правомірність розірвання відповідачем договору банківського обслуговування в односторонньому порядку з ОСОБА_2 , як клієнта банку фізичної особи.
Висновки суду першої інстанції викладені в згаданій ухвалі від 27.11.2025 року у даній справі №572/4477/25 апелянтом не спростовані. Ухвала суду прийнята з додержанням вимог закону та підстав для її скасування не встановлено.

В силу частини першої та другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції помилився у застосуванні норм матеріального права та на підставі невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 1453,44 грн.
Апеляційна скарга задоволена повністю, тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» задовольнити.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 04 грудня 2025 року скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про визнання недійсним одностороннього правочину відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1453,44 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 21 травня 2026 року.

Головуючий     Боймиструк С.В.

Судді         Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.