УХВАЛА

07 травня 2026 року
м. Київ

справа № 939/1180/24
провадження № 61-5253ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Іванової Вікторії Вікторівни про переведення прав та обов`язків покупця, припинення права власності, визнання права власності та зобов`язання внести зміни до запису про право власності,
встановив:
У травні 2024 року позивач звернулася до Бородянського районного суду Київської області з позовом до відповідачів, в якому просила: перевести права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу 2/10 часток житлового будинку, посвідченим приватним нотаріусом Бучанського міського нотаріального округу Івановою В. В. 31 березня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №301 на неї; припинити право власності ОСОБА_1 на 2/10 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 2/10 частки вказаного житлового будинку; стягнути з неї на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 144 142, 00 грн, внесених нею на депозитний рахунок Бородянського районного суду Київської області; зобов`язати приватного нотаріуса Бучанського міського нотаріального округу Іванову В. В. внести зміни до запису про право власності (номер відомостей про речове право 49770686) на 2/10 частки вказаного житлового будинку, зазначивши її власником 2/10 часток вказаного будинку.
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Додатковим рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 квітня 2025 року заяву відповідача ОСОБА_3 - адвоката Овчаренко І. Ю. про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування витрат на правову допомогу 4 000, 00 грн.
Додатковим рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 травня 2025 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року скасовано рішення Бородянського районного суду Київської області від 31 березня 2025 року, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 17 квітня 2025 року, додаткове рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 травня 2025 року, ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Переведено з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу 2/10 часток житлового будинку, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Бучанського міського нотаріального округу Київської області Івановою В. В. 31 березня 2023 року, зареєстрованого в реєстрі за №301.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 2/10 часток житлового будинку з надвірною часткою надвірних будівель і споруд під АДРЕСА_1 у розмірі 144 142, 00 грн, які згідно квитанції №0.0.3615935444.1 від 29 квітня 2024 року внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Бородянського районного суду Київської області, шляхом перерахування 144 142, 00 грн з депозитного рахунку суду ОСОБА_1 .
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі по 900, 89 грн з кожного та витрати на правову допомогу понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі по 1 375, 00 грн з кожного.
16 березня 2026 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 394 ЦПК України.
15 квітня 2026 року заявник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у вказаній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24 квітня 2026 року заявник засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції.
Заявник просить суд поновити строк на касаційне оскарження.
Верховним Судом враховано, що вперше заявник звернувся з касаційною скаргою протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови апеляційного суду. Після повернення касаційної скарги на підставі ухвали суду касаційної інстанції від 26 березня 2026 року заявник знову звернувся з касаційною скаргою в межах розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявникзазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Також касаційна скарга заявника містить заяву про зупинення виконання (дію) постановиКиївського апеляційного суду від 22 січня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається зокрема, на загрозу швидкого відчуження майна та здійснення відповідних реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, та перерахування вже внесених на депозитний рахунок суду коштів.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Проаналізувавши доводи заяви ОСОБА_1 , задля усунення необхідності вирішення у майбутньому процесуального питання повороту виконання рішення в разі можливого його скасування, а також з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення виконання (дії) постанови Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження  постановиКиївського апеляційного суду від 22 січня 2026 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання (дії) постанови Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року задовольнити.
Зупинити виконання (дію) постановиКиївського апеляційного суду від 22 січня 2026 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Витребувати із Бородянського районного суду Київської області цивільну справу № 939/1180/24 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Іванової Вікторії Вікторівни про переведення прав та обов`язків покупця, припинення права власності, визнання права власності та зобов`язання внести зміни до запису про право власності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом 
має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко