Справа № 127/38655/25
Провадження №2/930/654/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
27.04.2026 року       Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі головуючого судді:     Алєксєєнка В.М.
при секретарі:       Загребельному О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Балюх Є.О. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 200 грн та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 20.04.2025-100000728.
Відповідно до умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 4 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 21.04.2025, на строк 140 днів — до 07.09.2025.
Згідно з умовами договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою позичальник ознайомився під час укладення договору.
Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Кошти кредиту були перераховані на рахунок позичальника з використанням реквізитів платіжної картки № 4441-11XX-XXXX-3785.
Кредитні кошти у сумі 4 000,00 грн були фактично отримані відповідачем 21.04.2025, що підтверджується матеріалами справи.
Позичальник підписав кредитний договір, заявку та інші супутні документи шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого у SMS-повідомленні на номер телефону НОМЕР_1 , який був зазначений ним при реєстрації.
Крім того, відповідач пройшов ідентифікацію через систему BankID Національного банку України, що підтверджує належне укладення електронного договору.
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та надало відповідачу кредитні кошти.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати платежів належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12 200 грн, яка складається з:
4 000 грн — тіло кредиту;
5 600 грн — нараховані проценти;
600 грн — комісія, пов`язана з наданням кредиту;
2 000 грн — неустойка.
Отже, відповідач, використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, акцептував умови кредитного договору, що підтверджується також фактом отримання кредитних коштів.
Ухвалою від 06.02.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надсилання повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщенням оголошення на офіційному сайті суду відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву по справі не скористався, будь-яких клопотань та заяв не надіслав, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача в прохальній частині позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, а також у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 21 квітня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (оферту) № 20.04.2025-100000728 в електронній формі.
Договір підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер мобільного телефону, зазначений ним при реєстрації, а також після проходження ідентифікації через систему BankID Національного банку України, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 4 000,00 грн строком на 140 днів, що підтверджується квитанцією про видачу коштів та іншими письмовими доказами.
Згідно зі ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок особисто.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.
Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором платежів належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 12 200 грн, яка складається з: 4 000 грн — заборгованість за тілом кредиту; 5 600 грн — заборгованість за процентами; 600 грн — комісія; 2 000 грн — неустойка.
Надані позивачем докази підтверджують факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем кредитних коштів та наявність заборгованості.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у встановлені договором строки кредитні кошти та нараховані платежі не повернув. Доказів погашення заборгованості повністю або частково, а також доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості, суду не надано. Крім того, відповідач не подав відзиву на позов та не висловив заперечень щодо заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим наведені позивачем обставини та розрахунок заборгованості залишилися неспростованими.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 128, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 274-279, 280-284 ЦПК України, згідно ст.ст. 11, 509, 512, 514, 516, 525,526,530,551,599,610,611,615, 625 629,1050,1054 ЦК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 20.04.2025-100000728 від 21 квітня 2025 року у розмірі 12 200 (дванадцять тисяч двісті) грн 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М. Алєксєєнко