Єдиний унікальний номер 317/201/26
Номер провадження 2/317/487/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Громової І.Б.,
при секретарі судового засідання Шевченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» - правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року до суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13 березня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області було залучено до участі у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» як правонаступника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».
Позовні вимоги обґрунтовані тим,що 24 березня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір №2108334469147.
На виконання договору, кредитодавець надав боржнику кошти на його платіжну банківську карту у сумі 3 900 грн.
01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108334469147.
10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108334469147.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2108334469147.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 66 567, 69 грн., з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3 900 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 62 661, 69 грн.; - заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; - заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн. - заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; - інфляційні збитки - 0.00 грн.; - нараховані 3% річних -0.00 грн.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 51 306, 06 грн., з яких: 3 900 грн. – заборгованість за основним зобов`язанням; 47 406, 06 грн. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а також позивач просив 
стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача у судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання до суду не з`явився без поважних причин, відзив на позов не подавав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24 березня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 було укладено договір №2108334469147.
Відповідно до п. 1.1. вказаного договору сума кредиту становить 3 900 грн.
Відповідно до п. 1.2 кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. 
Відповідно до п. 1.3 орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів.
Вказаний договір №2108334469147 від 24.03.2021 було підписано позичальником електронним підписом, шляхом використання одноразового ідентифікатора.
На виконання договору, кредитодавець надав боржнику кошти на його платіжну банківську карту у сумі 3 900 грн.
Згідно з додатком №3, який є паспортом споживчого кредиту, сума кредиту становить 3 900 грн., строк кредитування – 16 днів, загальні витрати за кредитом становлять -1 248 грн., що є сумою відсотків за договором.
Згідно з графіком платежів, який є додатком №2 до кредитного договору №2108334469147 від 24.03.2021, який є його невід`ємною частиною, 24.03.2021 – є датою видачі кредиту на суму 3 900 грн., а 08.04.2021 – є датою повернення кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом у сумі 1 248 грн.
Отже, сума кредиту та відсотки за користування ним були чітко визначені сторонами, а від так нарахування та стягнення із відповідача відсотків у сумі 47 406, 06 грн. є без підставним та таким, що не відповідає принципам розумності, співмірності та пропорційності.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
За умовами договору строк кредитування встановлений до 08.04 2021 року включно. Зі спливом цього строку, тобто з 09 квітня 2021 року, відповідач був зобов`язаний повернути позивачу всю його заборгованість за договором, оскільки це прямо визначено в самому договорі.
Таким чином, абзац 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення коштів у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В постанові Великої Палати ВС по справі № 444/9519/12 від 28 березня 2018 року в подібній справі було зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Подібний висновок неодноразово повторювався в правових позиціях Верховного Суду і в даному випадку суд вважає необхідним застосувати його в даній справі.
Таким чином, нарахування процентів за період після 08 квітня 2021 є необґрунтованим, оскільки здійснений поза межами строку кредитування.
Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 3 900 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 1 248 грн.
01 грудня 2021 року було укладено договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108334469147.
10 січня 2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108334469147.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №2108334469147.
Крім того, 17.04.2026 було укладено договір №17-04/26 відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» відступило на користь ТОВ «Гармонія Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2108334469147 від 24.03.2026.
Відповідно до ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Гармонія Фінанс» відповідно до укладеного договору факторингу №17-04/26 від 17.04.2026 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №2108334469147 від 24.03.2026.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 2108334469147 від 24.03.2026.
Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно з ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Оскільки ОСОБА_1 не сплатив заборгованість по основній сумі боргу та за відсотками, яка була відступлена позивачу у справі, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Гармонія Фінанс» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3 900 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1 248 грн. 
При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості та не спростував наявності у нього заборгованості за кредитом перед позивачем, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правничої допомоги представником позивача суду надано копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалась адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс».
Суду надано копію витягу з акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, в якому зазначено, що адвокатським об`єднанням надавались такі надавались: надання усної консультації з вивченням документів – 4 000 грн., складання позовної заяви – 12 000 грн., а всього виконаних робіт на суму – 16 000 грн.
Таким чином, враховуючи предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн. у зв`язку з їх недоведеністю.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (код ЄДРПОУ 42640371, 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, оф. 521) в особі правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» (код ЄДРПОУ 43520773, 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 101, поверх 3, прим. 12) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» суму заборгованості за договором №2108334469147 від 24.03.2026 у розмірі 5 148 грн. (п`ять тисяч сто сорок вісім гривень), з яких: сума основного боргу у розмірі 3 900 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 1 248 грн.
В задоволенні частини інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гармонія Фінанс» судовий збір у розмірі 243, 06 грн. (двісті сорок три гривні 06 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Б. Громова