Справа №705/7382/25
2/705/1284/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

04 травня 2026 року м. Умань 

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: 
головуючого-судді Душина О.В.,
при секретарі Ковальчук Т.М.;

за участю:
позивач – не з`явився,
відповідач – не з`явився,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги, 
В С Т А Н О В И В:
1.Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_4 , картка платника податків НОМЕР_1 заборгованість за спожиті комунальні послуги у розмірі 37255,49 (тридцять сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 49 копійок) гривень.
В обґрунтування позову зазначив, щопозивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується правовстановлюючими документами. Має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є непрацюючим пенсіонером та особою з інвалідністю II групи.
У 2018 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено домовленість, згідно якої позивач надав дозвіл відповідачу та членам його сім`ї проживати в будинку позивача, утримувати його в належному стані та своєчасно сплачувати комунальні платежі. Відповідач зобов`язався добросовісно відноситися до майна та своєчасно сплачувати комунальні послуги. Протягом 2018-2023 років відповідач частково дотримувався домовленості та виконував свої зобов`язання. 24 лютого 2024 року відповідач протягом дня вивіз свої речі та майно з будинку, залишивши позивачу борги за комунальні послуги.
Незважаючи на фактичне споживання комунальних послуг (електропостачання, газопостачання, послуги за розподіл природного газу, вивіз побутових відходів) з березня 2023 по березень 2024 року відповідач систематично не сплачував вартість цих послуг.
Сума заборгованості станом на 01.03.2024 року становить в розмірі 37255,49 (тридцять сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 49 копійок) гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, рахунками, квитанціями, а саме: за послуги з розподілу природного газу (ПрАТ «Уманьгаз» - 5507,54 грн., за природній газ (Газопостачальна компанія «Нафтогаз України») -27520,03 грн., за вивіз побутових відходів (ТОВ «ЕКОКЛІНЕР») – 3108,70 грн., за підключення електроенергії – 1119,22 грн.
Також позивач зазначив, що 08.11.2024 року ним було сплачено заборгованість за підключення світла в сумі 1119,22 грн., (яке було відключено за несплату відповідачем, квитанція додається) та 21.05.2025 року проведено оплату за природній газ - 27520,03 грн., щоб не відключили послугу з постачання газу.
Факт проживання у його будинку ОСОБА_2 зі своєю сім`єю можуть підтвердити сусіди свідки: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 та внутрішньо переміщена особа ОСОБА_5 , яка наразі проживає в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_6 та застала борги за комунальні послуги. А також договір, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Екоклінер» (код ЄДРПОУ 39153528) за надання послуг з поводження з побутовими відходами. За договором рахується заборгованість за несплату в сумі 3108,70 грн., що підтверджується договором про надання послуг від 21.04.2021 № 65989 та актом звірки взаємних розрахунків, а також факт отримання відповідачем пільг на оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_5 до моменту його звернення до Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) м. Умань Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
В рахунках зазначено, що власником рахунку є ОСОБА_6 , (мати позивача) так як він не переоформив рахунки на себе, бо проживає в місті Тальне Черкаської області, постійно хворію, двічі на рік проходить лікування в лікарнях (районній та обласній).
Позивач неодноразово телефонував до відповідача про добровільну сплату заборгованості, відповідач запевняв його, що протягом року погасить борги (обіцяв, що отримає кошти за пай або продасть пай і розрахується з боргами). Однак, Відповідач - ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав, і наразі на телефонні дзвінки не відповідає. Вжиття заходів досудового врегулювання спору проводилося, але добровільного вирішення спору не відбулося. Відповідач своє зобов`язання згідно домовленості не виконав. Це змусило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права та понесення мною матеріальних збитків. Погасити самостійно вказану суму боргу, позивач не має можливості.
2. Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких документів, якими обґрунтовуються його заперечення проти позовних вимог до суду не надав.
3. Жодних інших заяв по суті справи від учасників до суду не надходило.
Отже, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

2. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Також суддею визначено строки для подання позивачем відповіді на відзив та подання відповідачем заперечень. 
Копію ухвали про відкриття провадження було направлено позивачу до його електронного кабінету 18 грудня 2025 року.
Відповідачу надіслано копію ухвали судді рекомендованим листом, проте вказаний лист повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року у справі було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання та викликано учасників та свідків.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву до суду не подав.
Позивач в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував позивач, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи.
Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі наданих до суду доказів. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 що підтверджується правовстановлюючими документами (витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2017 № 83090643.
Крім того, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (серії НОМЕР_5 від 01.02.2023) є непрацюючим пенсіонером та особою з інвалідністю II групи (довічно, довідка МСЕК від 21.12.2009 № 014659).
21.04.2021 між ОСОБА_2 та ТОВ “ЕКОКЛІНЕР” було укладено договір № 65989 про надання послуг з побутовими відходами за адресою: АДРЕСА_5 .
Згідно акту звірки взаємних розрахунків станом 18/08/2025 між ОСОБА_2 та ТОВ “ЕКОКЛІНЕР” заборгованість на користь ТОВ “ЕКОКЛІНЕР” становить 3108,70 грн.
Згідно відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області від 26.06.2026 року на звернення ОСОБА_2 щодо призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг зазначено, що заявник не є членом домогосподарства ОСОБА_2 . Тому надати інформацію щодо призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг підстави відсутні.
Згідно довідки про стан рахунків з ТОВ “ Газопостачальна компанія “Нафтогаз України” за період з 01.05.2022 по 29.02.2024 року споживач ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_5 , особовий рахунок НОМЕР_6 , має залишок на рахунку споживача за останню дату періода/місяця, грн. – в розмірі 27520 грн.
Відповідно до рахунку за послуги з розподілу природного газу за лютий 2024 р. споживач ОСОБА_6 , особовий рахунок НОМЕР_7 , станом на 29.02.2024 р. має сплатити 5507,54 грн.
Згідно квитанцій, які містяться в матеріалах справи платником за комунальні послуги за газопостачання та електроенергію є платник ОСОБА_7 .
З розрахунку, який наданий позивачем вбачається, що відповідач станом на 01 березня 2024 року за проживання та користування послугами за адресою: АДРЕСА_5 , обліковується заборгованість: за послуги з розподілу природного газу ПрАТ «Уманьгаз» в розмірі 5507,54; за природній газ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в розмірі 27520,03 грн.; за вивіз побутових відходів ТОВ «Екоклінер» 3108,70; за підключення електроенергії ТОВ «Черкасиенергозбут» в розмірі 1119,22 грн.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , остання підтвердила, що ОСОБА_2 разом проживав зі своєю сім`єю в будинку за адресою: АДРЕСА_5 , який вони винаймали, останні проживали за вказаною адресою до початку війни, на теперішній час їй відомо, що 2 роки ОСОБА_2 та його сім`я за вказано адресою уже не проживають. Власником будинку є ОСОБА_1 , який проживає в іншому місті, на даний час в даному будинку проживає ОСОБА_8 , яка також вказаний винаймає будинок. Щодо заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за житлово-комунальні послуги їй нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказала, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 знає, а ОСОБА_2 не знає. Вказала, що в будинок, що за адресою: АДРЕСА_5 заселилася 17 січня 2025 року. Власником вказаного будинку є ОСОБА_1 , з яким і заключала договір. Під час проживання в будинку на його адресу почали приходити квитанції про заборгованість за комунальні послуги, вказані квитанції були на ім`я ОСОБА_1 , за вказані борги сплачувала дружина ОСОБА_1 . Зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_2 є переселенцем, який також проживав також у вказаному будинку до її заселення, період проживання їй невідомо, чи проживав хтось після ОСОБА_2 їй також невідомо.
Згідно з положеннями ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач — це особа, яка отримує послугу на підставі договору.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач зобов?язаний оплачувати комунальні послуги відповідно до умов договору та/або законодавства. Відсутність письмового договору не звільняє споживача від обов?язку сплачувати за фактично спожиті послуги.
Разом з тим, відповідно до ст. 322 ЦК України, обов`язок утримання майна покладається на його власника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає, що відповідач не виконує свої зобов`язання згідно домовленості, яка відбулась між ними у 2018 році, а саме між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено домовленість, згідно якої позивач надав дозвіл відповідачу та членам його сім`ї проживати в будинку позивача, утримувати його в належному стані та своєчасно сплачувати комунальні платежі. Відповідач зобов`язався добросовісно відноситися до майна та своєчасно сплачувати комунальні послуги. Однак суд оцінюючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що вони є суперечливими та недостатніми.
Щодо наявності зобов`язання.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених договором або законом.
Позивач посилається на існування усної домовленості, згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, однак: належних доказів її існування та умов не надано; відсутні докази погодження сторонами істотних умов зобов`язання (розмір, строки, порядок оплати); письмовий договір між сторонами відсутній.
Сам по собі факт проживання особи у житловому приміщенні не створює грошового зобов`язання перед власником без встановлення відповідної правової підстави.
Суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року (справа № 582/18/21), де зазначено, що тягар доказування факту укладення договору та його умов (зокрема ціни) покладається на позивача. Сама по собі реєстрація особи або факт її проживання в приміщенні без визначення конкретних зобов`язань сторін щодо оплати послуг (якщо вони не є співвласниками) не є автоматичною підставою для стягнення коштів у порядку цивільного судочинства без доведення обсягу цих зобов`язань.
Також, згідно з постановою Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 303/2437/21, розрахунок заборгованості, який містить суперечливі дані та не підтверджений актами зняття показників лічильників на момент в`їзду та виїзду особи, не може бути покладений в основу рішення про стягнення коштів.
Щодо статусу відповідача як споживача.
Згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок оплачувати послуги покладається на споживача, який є стороною відповідних правовідносин.
Судом встановлено, що, особові рахунки на оплату газопостачання, електроенергії відкриті на ім`я ОСОБА_6 , позивачем не надано суду доказів прийняття спадщини або переоформлення договорів про надання послуг на своє ім`я. Відповідач не є стороною зобов`язань із вищевказаними надавачами послуг. 
Платником у квитанціях, які містяться в матеріалах справи за газопостачання та електроенергію також є ОСОБА_7 .
Отже, відсутні належні докази того, що відповідач є споживачем у розумінні закону.
У постанові КЦС ВС від 10.04.2019 у справі № 686/15262/16-ц зазначено, що обов`язок оплати покладається на особу, яка є стороною договору або доведено фактичним споживачем.
Щодо отримання пільг відповідачем.
Посилання позивача на отримання відповідачем пільг на оплату житлово-комунальних послуг не підтверджує наявність зобов`язання перед позивачем, оскільки такі правовідносини виникають між особою та державою.
Таким чином, позивач не довів існування зобов?язання відповідача, не підтвердив його статус як споживача, хоч і свідки підтвердили факт проживання відповідача у будинку позивача, проте факту споживання житлово-комунальними послугами та фінансового зобов`язання перед позивачем не доведено, позивач не надав суду достатніх та допустимих доказів для задоволення позову.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за комунальні послуги - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 04 травня 2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.В. Душин