ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17780/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 в адміністративній справі №160/17780/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій позивач просить:
-стягнути податковий борг з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету у сумі 203 304,48 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків перебуває фізична особа ОСОБА_1 , який має не заявлений до суду податковий борг в сумі 203304,48 грн., з яких: 200244,48грн. - по єдиному податку з фізичних осіб та 3060,00грн. - по адміністративним штрафам та іншим санкціям. Податковий боргу у сумі, що заявлений до стягнення, виник через несплату відповідачем в установлені законом строки нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань згідно із податковими повідомленнями-рішеннями, збільшених за рахунок нарахованої пені. Інформація щодо оскарження податкового повідомлення-рішення у контролюючого органу відсутня. З урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки, нараховані грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу. Відповідно до ст.59 ПК України та у зв`язку із несплатою відповідачем до бюджету податкового боргу була сформована податкова вимога, яка направлена на адресу платника податків засобами поштового зв`язку. Однак, податковий борг відповідачем не сплачений і не списаний, що зумовило звернення до суду із цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ним не заперечується сума боргу, податкові повідомлення-рішення не оскаржувалися ним в судовому порядку. Ним було сплачено частково борг у сумі 47516.00 грн. 16.10.25р., 23.09.2025р., 26.08.2025р.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС України в Дніпропетровській області (Дніпровська ДПІ) як платник податків; згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 .
З 04.07.2022 відповідач був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця; адреса місцезнаходження фізичної особи-підприємця: АДРЕСА_2 ; основний вид економічної діяльності за КВЕД: 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у., з 15.09.2022 - припинено підприємницьку діяльності (власне рішення).
Згідно із розрахунком, наведеному у позовній заяві, розрахунками податкового боргу та пені, доданих до позовних матеріалів, та за даними інтегрованих карток платника податків, за відповідачем рахується податкова заборгованість у загальній сумі 203304,48грн., з яких:
з єдиного податку з фізичних осіб (код платежу 18050400) у сумі 200244,48грн., що виникла:
01.09.2024 у сумі 30875,62 грн. – донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
01.09.2024 у сумі 166658,44 грн. – донарахованих податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
01.09.2024 у сумі 1420,70 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
17.01.2025 у сумі 332,45 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковою декларацією №23146 від 07.09.2022;
17.01.2025 у сумі 22,24 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457612408 від 17.07.2024;
17.01.2025 у сумі 106,33 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
24.02.2025 у сумі 232,04 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
25.03.2025 у сумі 275,40 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
24.04.2025 у сумі 321,26 грн. - пені, нарахованої в порядку ст. 129 ПК України за податковим повідомленням-рішенням №0457722408 від 17.07.2024;
з адміністративних штрафів та інших санкцій (код платежу 21081103) у сумі 3060,00грн., що виникла:
30.07.2024 у сумі 1020,00 грн. – донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0417022408 від 27.06.2024;
06.08.2024 у сумі 2040,00 грн. – донарахованих штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0418772408 від 28.06.2024.
Копії податкових повідомлень-рішень №0457722408 від 17.07.2024, №0417022408 вiд 27.06.2024 надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_1 , та вручені 02.08.2024 та 08.06.2024 відповідно.
Копія податкового повідомлення-рішення №0418772408 від 28.06.2024 надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням на адресу: АДРЕСА_1 , однак поштове відправлення не вручено адресату та повернуто поштовим відділенням за закінченням терміну зберігання.
07.11.2024 виставлена податкова вимога форми «Ф» №0030338-1305-0436 на суму 214514,76 грн., яка надіслана відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_1 , та вручена 30.11.2024.
На час вирішення спору в суді доказів сплати суми заборгованості надано не було. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з п.п. 58.2, 58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно ст.14 ПК України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п.59.4 ст.59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
За правилами, визначеними п.59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
На виконання пунктів 59.1, 59.4 статті 59 ПК України, відповідачу направлено податкову вимогу «Ф» №0030338-1305-0436 від 07.11.2024 засобами поштового зв`язку, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до матеріалів справи та вказані норми податкового законодавства, сума податкового боргу є узгодженою та підлягає стягненню у встановленому законом порядку.
Згідно підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Також до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в загальній сумі 203 304,48 грн.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про часткову сплату податкового боргу, так як він був сплачений за інший період і в призначенні платежу не зазначено про сплату боргу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 в адміністративній справі №160/17780/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 в адміністративній справі №160/17780/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко