Справа № 559/4956/25 
Провадження № 2/559/483/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне

05 травня 2026 року місто Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Томіліна О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Представник АТ «Кредобанк» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-314177 від 27.05.2021. В обґрунтування вимог представник позивача посилається на те, що 27.05.2021 між ОСОБА_1 та ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір №CL-314177, відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту, строк повернення кредиту 26.05.2026, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 35% річних. Банк свої зобов`язання виконав, натомість позичальник ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18.09.2025 у нього виникла заборгованість за кредитним договором №CL-314177 в сумі 550612,11 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 448239,06 грн., прострочені відсотки за основним боргом - 102373,05 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 550612,11 грн., а також судові витрати у справі.
Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено право на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.
Головуючий суддя перебував у планових відпустках з 18.12.2025 по 02.01.2026, та з 19.01.2026 по 20.01.2026 включно.
Ухвалою суду від 24.02.2026 здійснено перехід до розгляду справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Головуючий суддя перебував у плановій відпустці з 13.04.2026 по 17.04.2026 включно.
Представник позивача надіслав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу в його відсутність, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляв. 
Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином згідно з вимогами ЦПК України. При цьому з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд взяв до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якого направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.
Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює проводити розгляд справи у заочному порядку та ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення рішення у даній справі є 05.05.2026, тобто дата складання повного тексту рішення. 
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.05.2021 звернувся до АТ «Кредобанк» із анкетою-заявою №CL-314177 про отримання готівкового кредиту. Відповідно до умов Договору Банк зобов`язався надати відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повернути кредит, сплатити проценти та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту (а.с. 24).
Розглянувши заяву відповідача, 27.05.2021 сторони уклали Кредитний договір №CL-314177, згідно якого банк зобов`язався здійснити кредитування рахунку клієнта на наступних умовах: сума та валюта кредиту 500000 грн. на поточні потреби, дата видачі кредиту - 27.05.2021, строк кредитування - 60 місяців терміном до 26.05.2026 (п.2.1-п.2.3 Договору), за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки у розмірі 35% річних, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму боргу за кредитом за методом "факт/360" за ставкою 35% річних з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту (п.4.1.Договору) Кошти видаються позичальнику у безготівковий формі шляхом перерахування кредитних коштів на відкритий рахунок. (а.с.17-21).
У Додатку №1 до Договору від 27.05.2021 сторонами погоджено та підписано графік платежів та сукупної вартості кредиту, згідно якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. Позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 17920 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору (а.с.22-23).
Додатковим Договором №1 від 26.07.2023 до Кредитного Договору №CL-314177 сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів (відповідно графік платежів від 27.05.2021 втратив чинність), однак термін повернення кредиту встановлено до 26.05.2026 (а.с.11-13).
Додатковим Договором №1 від 26.04.2024 до Кредитного Договору №CL-314177 сторони погодили змінити порядок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором шляхом підписання нового графіку платежів, згідно якого термін повернення кредиту лишається незмінним до 26.05.2025 (відповідно графік платежів від 26.07.2023 втратив чинність) (а.с.14-16).
Підписуючи основний Договір №CL-211165 та Додаткові Договори від 26.07.2023 та 26.04.2024, відповідач підтвердив, що з умовами надання кредиту, викладеними в договорах ознайомлений та погоджується. Однак, відповідач належним чином не виконав умови договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем ( з долученням копії його паспорта та довідки РНОККП для належної ідентифікації позичальника), та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с.25-30).
ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 500000 грн. 27.05.2021, що підтверджується меморіальним ордером №28693789 від 27.05.2021, тобто АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконало (а.с.33).
Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 з 27.05.2021 по 18.09.2025 вбачається, що останній отримав кредит у розмірі 500000 грн. та активно користувався кредитними коштами (а.с.34-48)
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту CL-314177 від 27.05.2021 заборгованість відповідача станом на 18.09.2025 становить 550612,11грн., яка складається з наступного: сума заборгованості в розмірі 448239,06 грн. та сума нарахованих відсотків у розмірі 102373,05грн. В розрахунку відображені суми часткового погашення відповідачем суми боргу та відсотків. (а.с.31-32).
Згідно досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань від 28.07.2025 АТ «Кредобанк» повідомило ОСОБА_1 про необхідність сплати заборгованості за договором у розмірі 534125,87 грн. протягом 30-ти днів з дня отримання вказаного повідомлення, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги. Дана вимога залишилася не виконання. (а.с.49).
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання.
У п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року зазначено, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд робить висновок, що 27.05.2021 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №CL-314177 про відкриття кредитної лінії. ОСОБА_1 будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав особисто Основний договір (строк якого визначений 60 місяців), а в подальшому Додаткові договори до основного, якими було визначено термін повернення кредиту до 26.05.2026 (тобто строк дії договору загалом склав 5 років), таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, відтак у нього виникло зобов`язання повернути кошти, у розмірах та у строки, зазначені в кредитному договорі. Суд також зазначає, що нараховані позивачем відсотки є правомірними, оскільки згідно наданого розрахунку нараховані за період з 27.05.2021 по 18.09.2025, тобто здійснені відповідно до умов Договору за річною процентною ставкою 35 % (згідно п.4.1, п.4.2) та в межах строку дії договору - 5 років (термін якого закінчується 26.05.2025). З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що саме за такою відсотковою ставкою і нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Відтак, в даному випадку між сторонами узгоджено базовий розмір процентної ставки. Відповідач узгодження умов договору не оспорював. У розрахунку також відображені факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням сум платежів. Згідно позиції Верховного Суду України, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Кредитним договором №CL-314177 від 27.05.2021, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а тому наданий позивачем розрахунок станом на 18.09.2025 на загальну суму заборгованості у розмірі 550612,11 грн. за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. 
Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Кредобанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому підлягають повному задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за позовну заяву в розмірі 8259,18 грн.(а.с.8).
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 133, 141, 158, 259, 263-265, 354 ЦПК України, 525, 526, 626,629, 63, 633, 1054 ЦК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за Кредитним договором № CL-314177 у розмірі 550612,11 (п`ятсот п`ятдесят тисяч шістсот дванадцять) гривень 11 копійок, з яких: 448239,06 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 102373,05 грн. - прострочені проценти за основним боргом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8259,18 (вісім тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 18 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 05.05.2026.

Позивач: Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: вул.Сахарова,78, м.Львів, 79026, ЄДРПОУ 09807862, електронна адреса: ecourt@kredobank.com.ua.
Представник позивача: адвокат Червінський Ігор Мирославович, РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя О.М.Томілін