ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1863/24	

за позовом Комунального підприємства "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", м. Київ 
про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн., інфляційної складової у розмірі 1 512,76 грн., 3% річних у розмірі 999,77 грн.

Суддя Ніколенко М.О.
При секретарі судового засідання Дейнеці А.В.

Представники:
Від позивача: не з`явився 
Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.
Комунальне підприємство "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн., інфляційної складової у розмірі 1 512,76 грн., 3% річних у розмірі 999,77 грн.
Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1863/24 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 
Ухвалою суду від 22.05.2024 справу № 904/1863/24 ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 18.06.2024.
Ухвалою суду від 18.06.2024 відкладено підготовче засідання на 10.07.2024.
Протокольною ухвалою від 10.07.2024 судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 10.07.2024 призначено у справі № 904/1863/24 судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
На вирішення судової експертизи поставлено питання: яка вартість матеріального збитку (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахування податку на додану вартість) станом на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27.12.2022, завданого власнику Благоустрою території, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 65, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27.12.2022?
Провадження у справі № 904/1863/24 зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою від 29.04.2025 провадження у справі № 904/1863/24 поновлено. Виправлено описку в описовій частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 у справі № 904/1863/24 шляхом викладення скороченого найменування відповідача за текстом відповідної ухвали у такій редакції: "ТОВ "СГ "Оберіг"". Провадження у справі № 904/1863/24 зупинено на час проведення експертизи.
Справа № 904/1863/24, 06.04.2026 була повернута на адресу суду без проведення судової експертизи.
Ухвалою суду від 13.04.2026 провадження у справі № 904/1863/24 поновлено. Призначено підготовче засідання на 22.04.2026.
Ухвалою суду від 22.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 26.05.2026.
У судовому засіданні від 26.05.2026 було оголошено перерву до 09.06.2026.

ЩОДО ПОДАНОГО ПОЗИВАЧЕМ КЛОПОТАННЯ ПРО ДОЛУЧЕННЯ ДОКАЗІВ.
Позивач, 27.05.2026 надав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів - платіжної інструкції № 626 від 28.06.2023 про оплату проведеного ремонту на суму 43 282,36 грн.
Відповідач, в свою чергу, подав письмові заперечення, у яких просив відмовити позивачу у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
Відповідач вказав, що позивачем порушено встановлений ч. 2 ст. 80 ГПК України строк для подання доказів та не надано обґрунтованого клопотання про поновлення такого строку.
Крім того, відповідач зауважив, що позивачем не направлено копію платіжної інструкції №626 від 28.06.2023 відповідачу.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Разом з цим, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 ГПК України, основним із засадам (принципів) господарського судочинства є верховенство права.
Для правильного вирішення цієї справи визначальним є віднаходження балансу між такими принципами сучасного судочинства, як справедливість та верховенство права. 
Верховенство права та справедливість це два ключові принципи сучасної правової держави. Вони взаємопов`язані, але не є тотожними: верховенство права забезпечує юридичну форму правопорядку, а справедливість є його ціннісною метою. 
ЄСПЛ у своїх рішеннях часто підкреслює: право не може бути самоціллю воно має служити справедливості (Belilos v. Switzerland, Steel and Morris v. UK та ін.).
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) є ключовим інституційним арбітром у питанні тлумачення та застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Одним із наріжних каменів його юриспруденції є поєднання принципів справедливості (equity) та верховенства права (rule of law). Ці два засади не є тотожними, однак у практиці ЄСПЛ вони тісно переплетені й взаємодоповнюють одна одну. Як вже зазначалось, два ключові орієнтири справедливість та верховенство права не завжди збігаються, і в ряді справ Суд стає перед вибором: застосувати закон буквально чи відступити від формалізму задля запобігання очевидній несправедливості.
Це ядро феномена, який можна охарактеризувати як відмову ЄСПЛ від правового пуризму сліпого формалізму, що призводить до несправедливих наслідків.
ЄСПЛ визнає верховенство права як «одну з головних засад демократичного суспільства» (справа Broniowski v. Poland, §147). Його компоненти включають:
· правову визначеність (legal certainty);
· заборону свавілля (arbitrariness);
· рівність перед законом;
· обов`язковість рішень суду;
· дотримання процедурних гарантій.
Однак сам Суд не зводить верховенство права до буквалізму. У рішенні Paksas v. Lithuania (§ 72) підкреслено: право має служити не самоцілі, а людині. Тобто, принципи права важливіші за сліпе дотримання буквального змісту норм.
ЄСПЛ спирається на кілька ключових ідей:
· Конвенція живий інструмент, що має тлумачитися у світлі сучасних умов (Tyrer v. UK);
· Substance over form зміст важливіший за формальність (Bellet v. France);
· Disproportionate rigidity = injustice жорсткий формалізм може призвести до свавілля, яке саме верховенство права й покликане запобігати.
Тобто, ЄСПЛ формує баланс між справедливістю та верховенством права не через арифметичне зважування, а через інтегральне розуміння цінностей Конвенції. Відмова від правового пуризму це не нехтування законом, а усвідомлення вищого сенсу права як інструменту захисту справедливості та людської гідності. Формальне дотримання норм не може бути виправданням для порушення справедливості бо тоді закон перетворюється на інструмент легалізованого свавілля» (умовна інтерпретація позиції ЄСПЛ у справі Paksas v. Lithuan).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним, суди не повинні допускати "надмірного формалізму".
Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначено, що “надмірний формалізм” може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах “Zubac v. Croatia”, “Beles and Others v. the Czech Republic”, №47273/99, пп. 50-51 та 69, та “Walchli v. France”, № 35787/03, п. 29). При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. У такий спосіб здійснюється “право на суд”, яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати “вирішення” спору судом (рішення у справі “Kutic v. Croatia”, заява №48778/99, пункт 25). Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має “застосовуватися на практиці і бути ефективним”. Для того щоб право на доступ було ефективним, особа “повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права” (рішення у справах “Bellet v. France” та “Nunes Dias v. Portugal“). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі “Perez de Rada Cavanilles v. Spain“).
У даному випадку, повне, об`єктивне та неупереджене встановлення судом обставин справи та ухвалення справедливого рішення за результатами розгляду спору превалює над формальним дотриманням процесуальної норми ч. 2 ст. 80 ГПК України. Оскільки, у даному випадку, негативні суспільні наслідки ухвалення судом несправедливого рішення є більш істотними, аніж наслідки недотримання позивачем норми ч. 2 ст. 80 ГПК України.
Щодо зауваження відповідача про не направлення копії платіжної інструкції № 626 від 28.06.2023 на його адресу слід зазначити, що, відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України. копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Так, за приписами ст. 6 ГПК України, у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.
Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.
Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Доступ до клопотання позивача про долучення доказів був забезпечений для учасників судового процесу 27.05.2026 за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.
Зі змісту поданих відповідачем письмових заперечень вбачається, що останній ознайомлений із поданим позивачем доказом - платіжною інструкцією № 626 від 28.06.2023.
Відтак, поданий позивачем доказ не може бути не прийнятий судом з підстав не надання його для ознайомлення відповідачу.
За таких обставин, у судовому засіданні судом прийнято рішення про долучення платіжної інструкції № 626 від 28.06.2023 до матеріалів справи.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позивач зазначив, що двадцять сьомого грудня дві тисячі двадцять другого року о 12:20 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HONDA PILOT», н.з. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя пр. Слобожанський та вул. Богдана Хмельницького здійснив наїзд на бетонну огорожу, яка перебуває на балансі Комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» Дніпровської міської ради, внаслідок чого вищевказані транспортний засіб та бетонна огорожа отримали механічні пошкодження.
Позивач зауважив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2023 у справі № 199/756/23. 
Як вказав позивач, цивільно-правовова відповідальність ОСОБА_1 (надалі - страхувальник) була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Група Оберіг» (надалі - страховик) на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № DGO-208024348 від 05.02.2022.
На підставі договору № DGO-208024348 страховиком був виданий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208024348. 
Відповідно до умов зазначеного страхового полісу, страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн. 
Позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Акам", 08.02.2023 було надано Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради комерційну пропозицію на ремонт парапету на території скверу Слобожанський, м. Дніпро. Вартість послуг з ремонту склала 44 000,17 грн.
Позивач вказав, що представником Комунального підприємства "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради подано страховику заяву № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування у розмірі 44 000,17 грн.
Позивачем вказано про те, що заява № 2/16-2 від 16.02.2023 направлялась ним на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи скрін-шоти з електронної пошти (том 1 а.с. 11 - 15).
Крім того, позивач повідомив, що паперовий екземпляр заяви № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування був направлений на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" поштовим відправленням № 4900102487074 від 17.02.2023.
В подальшому, за твердженням позивача, з метою відновлення пошкодженої ОСОБА_1 в результаті ДТП бетонної огорожі, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Акам" (надалі - виконавець) та Комунальним підприємством "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради (надалі - замовник) був укладений договір № 1741/П від 08.05.2023 про закупівлю послуг.
Відповідно до п. 1.1 договору № 1741/П, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати послуги: Послуги з поточного ремонту окремих елементів благоустрою (облицювання парапету) об`єкту "Капітальний ремонт елементів благоустрою території в районі будинків №№ 65, 67 по просп. Слобожанському" (ДК 021:2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи) (надалі - послуги), а замовник приймає та оплачує надані належним чином послуги у порядку та на умовах, що визначено цим договором.
Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 23.06.2023 та акту приймання виконаних будівельних робіт № 1741П_1 від 23.06.2023 фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженої ОСОБА_1 в результаті ДТП бетонної огорожі склала 43 282,36 грн.
Позивач стверджує, що платіжною інструкцією № 626 від 28.06.2023 замовником було сплачено виконавцю вартість проведеного ремонту у розмірі 43 282,36 грн.
Позивач зазначив, що листом № 41907/ПЗ від 01.06.2023 страховик повідомив Комунальне підприємство "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради про прийняте ним рішення виплати суми страхового відшкодування у розмірі 15 806,20 грн.
Як вказав позивач, страховиком, 01.06.2023 було сплачено Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради суму страхового відшкодування у розмірі 15 806,20 грн.
За твердженням позивача, суму страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн. страховиком Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради сплачено не було. Що і стало причиною виникнення спору.
За порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 999,77 грн. за загальний період з 31.01.2023 по 17.04.2024 та інфляційну складову у розмірі 1 512,76 грн. за загальний період (фактично) з лютого 2023 року по березень 2024 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.
Відповідач, 17.05.2024 надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Відповідач зауважив, що, згідно абз. 2 п. 36.2 ст. 36 ЗУ "Про ОСЦПВ", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Відповідач наполягає на тому, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження факту оплати проведеного ремонту бетонної огорожі. Крім того, позивачем не надано належних та достовірних доказів здійснення оплати ПДВ.
Відповідач вважає, що оскільки висновок експерта містить інформацію про вартість відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ, а позивач не надав належних доказів проведення відновлювального ремонту, рішення щодо відшкодування шкоди з урахуванням ПДВ являється необґрунтованими та такими, що суперечать ЗУ "Про ОСЦПВ".
Таким чином, розмір страхового відшкодування розраховувався відповідачем наступним чином: 18 967,44 грн. (оцінена шкода) - 3 161,24 грн. (ПДВ) = 15 806,20 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот шість гривень 20 копійок).
Відповідач наполягає на тому, що ТДВ "СГ "Оберіг", виплативши страхове відшкодування у розмірі 15 806,20 грн., виконало свої зобов`язання відповідно до положень спеціального ЗУ "Про ОСЦПВ" в повному обсязі у законодавчо встановлені строки.
Щодо отримання ТДВ "СГ "Оберіг" заяви про виплату страхового відшкодування відповідач вказав про таке.
Відповідач зазначив, що заява про виплату страхового відшкодування, отримана ним засобами електронного зв`язку, не розглядалась представниками ТДВ "СГ "Оберіг". Адже файли, які надійшли на електронну адресу останнього, були складені із порушенням вимог Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, а відтак - не підлягали дослідженню.
Відповідач стверджує, що в паперовому вигляді він отримав заяву про виплату страхового відшкодування лише 03.03.2023. Причиною затримки кореспонденції від 18.02.2023 була саме помилка позивача у поштовій адресі отримувача - ТДВ "СГ "Оберіг".
На переконання відповідача, рахунок, договірні ціни, зазначені у документах від ТОВ "Акам", не можуть бути належними та допустимими доказами розміру завданої матеріальної шкоди, в розумінні положень ЗУ “Про ОСЦПВ”, оскільки в таких документах:
- зазначена комерційна пропозиція, а не оціночна вартість проведення відновлювального ремонту майна;
- зазначена комерційна пропозиція, а не оціночна вартість матеріалів та робіт;
- технічний стан об`єкта оцінки обумовлено фізичним зносом конструктивних елементів, а відтак при розрахунку є необхідність вирахування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого майна;
- страховик відшкодовує оціночну вартість, а не комерційну пропозицію або договірну ціну від ТОВ "Акам";
- ТОВ "Акам" не являється оцінювачем або експертом з оцінки матеріального збитку, завданого майну.
Відповідач вважає, що позивачем не доведено, на підставі чого ним було висловлено позицію, що начебто виключно ТОВ "Акам" має якісь технічні можливості для проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна.
Також відповідачем вказано, що позивачем не надано належних та достовірних доказів на підтвердження правомірності залучення саме ТОВ "Акам" до проведення відновлювальних робіт. Жодних результатів тендерів або публічних закупівель позивач не надав.
Відповідач наполягає на тому, що позивачем неправильно розраховано штрафні санкції та відсотки за користування чужими грошовими коштами. Зокрема, відповідач вважає, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, на шкоду не повинні нараховуватися проценти за користування чужими грошовими коштами.
Також відповідач вважає, що у будь-якому випадку, штрафні санкції мали б нараховуватись з 05.07.2023, а не з 31.01.2023, як вказано позивачем.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ. 
Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн., інфляційної складової у розмірі 1 512,76 грн., 3% річних у розмірі 999,77 грн.
Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи мав місце страховий випадок; майнова шкода у якому розмірі була завдано власнику майна; чи було сплачено страховиком страхувальнику страхову виплату, у якому розмірі), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були компенсовані винуватою особою задані збитки), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником. 

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.
Двадцять сьомого грудня дві тисячі двадцять другого року о 12:20 годині водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «HONDA PILOT», н.з. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя пр. Слобожанський та вул. Богдана Хмельницького здійснив наїзд на бетонну огорожу, яка перебуває на балансі Комунального підприємства «Парк культури та відпочинку Придніпровський» Дніпровської міської ради, внаслідок чого вищевказані транспортний засіб та бетонна огорожа отримали механічні пошкодження.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення встановлена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2023 у справі № 199/756/23. 
Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правої підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.п.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання чи збереження якої створює підвищену небезпеку.
Між тим, цивільно-правовова відповідальність ОСОБА_1 (надалі - страхувальник) була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова Група Оберіг» (надалі - страховик) на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту № DGO-208024348 від 05.02.2022.
Строк дії договору № DGO-208024348 з 06.02.2022 00:00 год. до 05.02.2023 23:59 год.
На підставі договору № DGO-208024348 страховиком був виданий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №208024348. 
Відповідно до умов зазначеного страхового полісу, страхова сума за шкоду заподіяну майну складає 130 000,00 грн. 
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Станом на момент спірної дорожньо-транспортної пригоди - 27.12.2022 відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулювались Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Акам", 08.02.2023 було надано Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради комерційну пропозицію на ремонт парапету на території скверу Слобожанський, м. Дніпро. Вартість послуг з ремонту склала 44 000,17 грн.
Представником Комунального підприємства "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради подано страховику заяву № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування у розмірі 44 000,17 грн.
Щодо моменту отримання страховиком заяву № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування слід зазначити про таке.
Позивачем вказано про те, що заява № 2/16-2 від 16.02.2023 направлялась ним на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", на підтвердження чого позивачем долучено до матеріалів справи скрін-шоти з електронної пошти (том 1 а.с. 11 - 15).
Частиною 1 статті 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. 
Приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг`визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Так, з наданих позивачем скрін-шотів з електронної пошти (том 1 а.с. 11 - 15) неможливо встановити ані факту скріплення позивачем заяви № 2/16-2 від 16.02.2023 електронним підписом автора, ані фактичного змісту вкладень, що направлялись на адресу відповідача.
За таких обставин, скрін-шоти з електронної пошти (том 1 а.с. 11 - 15) не є належними та допустимими доказами подання позивачем страховику заяви № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування.
Паперовий екземпляр заяви № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування був направлений на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" поштовим відправленням № 4900102487074 від 17.02.2023.
Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, з яких можна було б встановити дату вручення відповідачу поштового відправлення № 4900102487074.
Разом з тим, самим відповідачем вказано про те, що паперовий екземпляр заяви № 2/16-2 від 16.02.2023 був отриманий ним 03.03.2023.
За відсутності належних та допустимих доказів іншого, заяву № 2/16-2 від 16.02.2023 про виплату страхового відшкодування слід вважати врученою стаховику 03.03.2023.
В подальшому, з метою відновлення пошкодженої ОСОБА_1 в результаті ДТП бетонної огорожі, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Акам" (надалі - виконавець) та Комунальним підприємством "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради (надалі - замовник) був укладений договір № 1741/П від 08.05.2023 про закупівлю послуг.
Відповідно до п. 1.1 договору № 1741/П, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати послуги: Послуги з поточного ремонту окремих елементів благоустрою (облицювання парапету) об`єкту "Капітальний ремонт елементів благоустрою території в районі будинків №№ 65, 67 по просп. Слобожанському" (ДК 021:2015:45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи) (надалі - послуги), а замовник приймає та оплачує надані належним чином послуги у порядку та на умовах, що визначено цим договором.
Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 23.06.2023 та акту приймання виконаних будівельних робіт № 1741П_1 від 23.06.2023 фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженої ОСОБА_1 в результаті ДТП бетонної огорожі склала 43 282,36 грн.
Платіжною інструкцією № 626 від 28.06.2023 замовником було сплачено виконавцю вартість проведеного ремонту у розмірі 43 282,36 грн.
Також слід зазначити, що за клопотанням відповідача, з метою визначення реального розміру матеріального збитку, завданого власнику Благоустрою території, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 65, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27.12.2022, ухвалою суду від 10.07.2024 призначено у справі № 904/1863/24 судову експертизу.
Оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг".
Справа № 904/1863/24, 06.04.2026 була повернута на адресу суду без проведення судової експертизи внаслідок не здійснення оплати відповідачем.
Відповідно до ч. 4 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухилення учасника справи від подання суду на його вимогу необхідних для проведення експертизи матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, що перешкоджає її проведенню, суд залежно від того, яка особа ухиляється, а також яке ця експертиза має значення, може визнати встановленою обставину, для з`ясування якої експертиза була призначена, або відмовити у її визнанні.
Відповідач не довів належними та допустимими доказами факту завдання майну позивача шкоди у меншому розмірі, ніж встановлено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 23.06.2023 та актом приймання виконаних будівельних робіт № 1741П_1 від 23.06.2023.
Відтак, слід вважати визнаною обставину завдання ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 27.12.2022, збитку власнику Благоустрою території у розмірі 43 282,36 грн.
Відповідно до ч. 18 ст. 9 ЗУ "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. 
Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Полісом № 208024348 передбачено франшизу у розмірі 0,00 грн.
Згідно зі ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;
- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. 
Як було вказано вище, платіжною інструкцією № 626 від 28.06.2023 замовником було сплачено виконавцю вартість проведеного ремонту у розмірі 43 282,36 грн.
За таких обставин, з урахуванням приписів ст. 36.2. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", стаховик мав сплатити позивачу розмір завданої внаслідок ДТП шкоди 43 282,36 грн. у строк до 01.06.2023.
Листом № 41907/ПЗ від 01.06.2023 страховик повідомив Комунальне підприємство "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради про прийняте ним рішення виплати суми страхового відшкодування у розмірі 15 806,20 грн.
Страховиком, 01.06.2023 було сплачено Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради суму страхового відшкодування у розмірі 15 806,20 грн.
Суму страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн. страховиком Комунальному підприємству "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради сплачено не було.
А отже, вимоги позивача про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн. є обґрунтованими.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 999,77 грн. за загальний період з 31.01.2023 по 17.04.2024 та інфляційну складову у розмірі 1 512,76 грн. за загальний період (фактично) з лютого 2023 року по березень 2024 року.
Перевіривши надані розрахунки 3% річних та інфляційної складової суд встановив, що позивачем було неправильно визначено період прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання.
Як було встановлено судом під час розгляду цієї справи, стаховик мав сплатити позивачу розмір завданої внаслідок ДТП шкоди у строк до 01.06.2023.
За розрахунком суду, 3% річних на суму боргу 27 476,16 грн. за період з 02.06.2023 по 17.04.2024 становлять 724,25 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 724,25 грн.
За розрахунком суду, інфляційна складова на суму боргу 27 476,16 грн. за період з червня 2023 року по березень 2024 року становить 824,38 грн.
А отже, позовні вимоги про стягнення інфляційної складової є обґрунтованими у розмірі 824,38 грн.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
Обставини, на які посилається позивач, доводяться постановою від 31.01.2023 у справі №199/756/23 (том 1 а.с. 7), комерційною пропозицією від 08.02.2023 (том 1 а.с. 8), рішенням ДМР від 19.10.2022 № 17/28 (том 1 а.с. 9), заявою про виплату страхового відшкодування з доказами направлення (том 1 а.с. 10 - 16), статутом ТОВ "Страхова група "Оберіг" (том 1 а.с. 17 - 26), полісом № 208024348 (том 1 а.с. 27), договором добровільного страхування (том 1 а.с. 28 - 31), листом № 41907/ПЗ від 01.06.2023 (том 1 а.с. 34), випискою по банківському рахунку (том 1 а.с. 34), довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (том 1 а.с. 37), актом № 1741П_1 (том 1 а.с. 38 - 41), підсумковою відомістю ресурсів (том 1 а.с. 42 - 43), розрахунком загальновиробничих витрат (том 1 а.с. 44 - 45), договором № 1741/П від 08.05.2023 з додатками (том 1 а.с. 46 - 64), дефектним актом (том 1 а.с. 65), витягами з ЄДР (том 1 а.с. 66 - 70), наказом № 2-П від 13.07.2010 (том 1 а.с. 71), додатковою угодою № 1 від 19.05.2023 (том 1 а.с. 72 - 73), кошторисом витрат (том 1 а.с. 74), постановою суду у справі № 199/5816/23 (том 1 а.с. 75 - 78), платіжною інструкцією №626 від 28.06.2023 (том 1 а.с. 208).
Обставини, на які посилається відповідач, доводяться звітом про визначення вартості матеріального збитку (том 1 а.с. 92 - 105), скрін-шотами з електронної пошти (том 1 а.с. 111).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ. 
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 27 476,16 грн., інфляційної складової у розмірі 688,38 грн., 3% річних у розмірі 724,25 грн.
У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 824,38 грн. та 3% річних у розмірі 275,52 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" (місце реєстрації: м. Дніпро, вул. Новокримська, буд. 8, кв. 22, реєстраційний номер облікової картки платника податків 3073514855) на користь Комунального підприємства "Парк культури та відпочинку Придніпровський" Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код: 23927283; місце реєстрації: вул. Іжевська, б. 31Д, м. Дніпро, 49000) суму страхового відшкодування у розмірі 27476,16 грн., інфляційну складову у розмірі 688,38 грн., 3% річних у розмірі 724,25 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 916,94 грн. 
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової у розмірі 824,38 грн. та 3% річних у розмірі 275,52 грн.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений та підписаний 19.06.2026.

Суддя М.О. Ніколенко