Справа № 212/550/26 
2/212/2359/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Попик С.Д., в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та виділ частки, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2026 року до Покровського районного суду міста Кривого Рогу звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна, виділ частки.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 – на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого 26.02.2016 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. за реєстровим №371.
Право власності Позивача було зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №186099986 від 24.10.2019 року.
Рішенням Виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 21.12.2016 року №121 «Про внесення змін в існуючу нумерацію у забудові міста Часів Яр і присвоєння окремої адреси об`єкта нерухомості», частці Позивача у житловому будинку було присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 .
Співвласником іншої частки житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 .
Згідно з технічним паспортом, частка позивача складається з:
1. Житлового будинку під. літ. Л-А-1а-а1 (будинок складається з: коридору під №І площею 1,60 кв.м., коридору під №1 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати під №2 площею 8,80 кв.м., житлової кімнати під №3 площею 24,30 кв.м., житлової кімнати під №4 площею 13,70 кв.м., ванної кімнати під №5 площею 6,0 кв.м., убиральні під №6 площею 3,60 кв.м., столової під №7 площею 12,0 кв.м., допоміжної під №8 площею 4,60 кв.м.);
2. сараю під літ. Б;
3. сараю під літ. В;
4. гаража під літ. Г.
5. огорожі під № 1,2.
З вищевказаного технічного паспорту, а саме зі схематичних планів житлового будинку видно, що будинок, який належить на праві спільної часткової власності позивачу і відповідачу, є фактично поділеним. 
Так, житловий будинок складається з двох частин:
Частина, якою користується позивач та яка фактично виділена складається з: коридору під №І площею 1,6 кв.м., коридору під №1 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати під №2 площею 8,80 кв.м., житлової кімнати під №3 площею 24,30 кв.м., житлової кімнати під №4 площею 13,70 кв.м., ванної кімнати під №5 площею 6,0 кв.м., убиральні під №6 площею 3,60 кв.м., столової під №7 площею 12,0 кв.м. допоміжної під №8 площею 4,60 кв.м. До цієї частини примикають наступні господарські будівлі і споруди: сарай під літ. Б, сарай під літ. В, гараж під літ. Г, огорожа під №1, №2.
Цією частиною житлового будинку фактично володів та користувався позивач.
Іншою частиною, яка не зображена на технічному паспорті позивача фактично володіла та користувалася Відповідач.
З 24.02.2022 на територію України почалося повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, в Україні розпочав діяти воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє наразі. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, Часовоярську міську територіальну громаду з 24.02.2022 року було віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії.
Викладене вище свідчить, що в даному випадку проведення експертизи з метою з`ясування можливості поділу спірного домоволодіння між сторонами, а також визначення варіантів поділу, не є необхідним, оскільки: по-перше, провести таку експертизу на даний час неможливо, а по-друге, поділ житлового будинку та виділ частки позивача можливо здійснити згідно з технічним паспортом на будинок від 24.11.2015 року.
Оскільки спірний житловий будинок уже фактично поділений на дві частини, але юридично такий поділ не оформлений, то позивач може через суд реалізувати своє право на виділ належної йому частки, якій було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 23.01.2026 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.
03.02.2026 року позивач звернувся до суду із заявою про усунення недоліків. 
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 09.02.2026 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09-00 годину, 05.03.2026 року, яке було відкладено. 
У підготовчому судовому засіданні позивач зазначив, що позов підтримує, примирення неможливо, просить суд призначити справу до судового розгляду. Відповідач належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила суду.
Ухвалою суду від 27.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.05.2026 року на 09-00 годину.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.
Відповідач належним чином повідомлялася про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила суду.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 – на підставі договору дарування частки житлового будинку, посвідченого 26.02.2016 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. за реєстровим №371.
Право власності позивача було зареєстроване відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №186099986 від 24.10.2019 року.
Рішенням Виконавчого комітету Часовоярської міської ради від 21.12.2016 року №121 «Про внесення змін в існуючу нумерацію у забудові міста Часів Яр і присвоєння окремої адреси об`єкта нерухомості», частці позивача у житловому будинку було присвоєно окрему адресу: АДРЕСА_1 .
Позивачем надана копія технічного паспорту на частину житлового будинку Позивача за адесою: АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 24.11.2015 року. 
Згідно з вказаним технічним паспортом, частка позивача у спільному майні складається з:
1. Житлового будинку під. літ. Л-А-1а-а1 (будинок складається з: коридору під №І площею 1,60 кв.м., коридору під №1 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати під №2 площею 8,80 кв.м., житлової кімнати під №3 площею 24,30 кв.м., житлової кімнати під №4 площею 13,70 кв.м., ванної кімнати під №5 площею 6,0 кв.м., убиральні під №6 площею 3,60 кв.м., столової під №7 площею 12,0 кв.м., допоміжної під №8 площею 4,60 кв.м.);
2. сараю під літ. Б;
3. сараю під літ. В;
4. гаража під літ. Г.
5. огорожі під № 1,2.
З вищевказаного технічного паспорту, вбачається, що будинок, який належить на праві спільної часткової власності позивачу і відповідачу, є фактично поділеним. 
Так, житловий будинок складається з двох частин:
Частина, якою користується позивач та яка фактично виділена, складається з: коридору під №І площею 1,6 кв.м., коридору під №1 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати під №2 площею 8,80 кв.м., житлової кімнати під №3 площею 24,30 кв.м., житлової кімнати під №4 площею 13,70 кв.м., ванної кімнати під №5 площею 6,0 кв.м., убиральні під №6 площею 3,60 кв.м., столової під №7 площею 12,0 кв.м. допоміжної під №8 площею 4,60 кв.м. До цієї частини примикають наступні господарські будівлі і споруди: сарай під літ. Б, сарай під літ. В, гараж під літ. Г, огорожа під №1, №2.
Цією частиною житлового будинку фактично володів та користувався позивач.
Іншою частиною, яка не зображена на технічному паспорті позивача фактично володіла та користувалася відповідач.
Зазначені обставини в повній мірі підтверджені доказами, що досліджені судом.
З 24.02.2022 на територію України почалося повномасштабне військове вторгнення Російської Федерації. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, в Україні розпочав діяти воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє наразі. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, Часовоярську міську територіальну громаду з 24.02.2022 року було віднесено до територій, на яких ведуться бойові дії.
Враховуючи об`єктивну неможливість проведення будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування можливості поділу домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з віднесенням Часовоярської міської територіальної громади до територій, на яких ведуться бойові дії, згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, а також беручи до уваги можливість здійснити поділ житлового будинку та виділ частки позивача згідно з технічним паспортом на будинок від 24.11.2015 року, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного спору без проведення судової будівельно-технічної експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України).
Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.
Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. 
Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Це право є безумовним і не ставиться в залежність від будь-яких обставин.
Позивач у справі бажає скористатись даним правом у відповідності до вимог закону.
Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
За змістом наведених норм вбачається, що виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником відокремленого майна.
Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.
Внаслідок виділу частки з нерухомого майна, утворюється два самостійних об`єкта майна. Питання виділу частки зі спільної часткової власності врегульовано ст. 364 ЦК України. Внаслідок виділу припиняється право спільної часткової власності, особа набуває право власності на виділене майно та право власності підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування та розпорядження спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року по справі № 6-1443цс16 зазначив:
"виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно".
За вказаних обставин суд доходить висновку, що відносини між сторонами регулюються нормативним законодавством України, оцінивши у сукупності та взаємозв`язку надані позивачем докази по справі, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Позивач при зверненні до суду не ставив питання про розподіл судових витрат, не подав до суду розрахунку судових витрат та представник позивача не просив стягнути судові витрати з відповідача у справі. З огляду на це суд не має обґрунтованих та об`єктивних підстав для розподілу судових витрат в порядку ст. 142 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4,18,19,48,76-81,95,211,223,247,258-259,263,265,280-284,288,289 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна та виділ частки, задовольнити повністю.

Виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , як окремий об`єкт нерухомості загальною площею 79,60 кв. житловою площею 46,80 кв.м., допоміжною площею 32,80 кв.м., що складається з: коридору під №І площею 1,6 кв.м., коридору під №1 площею 5,0 кв.м., житлової кімнати під №2 площею 8,80 кв.м., житлової кімнати під №3 площею 24,30 кв.м., житлової кімнати під №4 площею 13,70 кв.м., ванної кімнати під №5 площею 6,0 кв.м., убиральні під №6 площею 3,60 кв.м., столової під №7 площею 12,0 кв.м. допоміжної під №8 площею 4,60 кв.м., з наступними господарськими будівлями: сарай під літ. Б, сарай під літ. В, гараж під літ. Г, огорожа під №1, №2. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 26 травня 2026 року.

Суддя:        Р.  В.  Дехта