Справа № 127/31727/25
Провадження № 22-ц/801/917/2026
Категорія: 42
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року	Справа № 127/31727/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів: Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,
за участю секретаря судового засідання Кулішко Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горохової Ніни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 18 лютого 2026 року у м. Вінниця суддею цього суду Бессараб Н.М., дата складання повного тексту судового рішення 23 лютого 2026 року, 

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи його тим, що 15.08.2025 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 910, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Ніною Вікторівною про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 . 
Позивач вказала, що зазначена квартира на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. за реєстровим номером 485 від 28.02.2024 року, передана в іпотеку стягувачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (далі - ТОВ «Гелексі Фінанс»)  в забезпечення зобов`язань боржника ОСОБА_1 за договором № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.02.2024 року, та подальших договорів про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 від 30.04.2024 року, від 19.06.2024 року, від 08.08.2024 року, від 22.11.2024 року, строк повернення грошей за яким настав 05.07.2025 року. 
За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаної квартири, пропонується задовольнити вимоги стягувача ТОВ «Телексі Фінанс» в сумі 1 180 230, 28 грн, з яких 1 024 060, 98 грн - сума простроченого основного боргу за кредитом, 156 169, 30 грн - сума прострочених відсотків та 24 000 грн - плата за вчинення виконавчих дій нотаріусом. Загальна сума заборгованості - 1 204 230, 28 грн. 
Позивач вважав вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений без правових підстав, зокрема, позивачем не було отримано письмової вимоги (повідомлення) надісланої у відповідності до договору іпотеки від відповідача та відповідно вона не визнає розмір заборгованості нарахованої відповідачем, оскільки позивач позбавлена будь-якої інформації зі сторони кредитора щодо кредитних зобов`язань. Позивач наголосила, що була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Таким чином, як зазначає позивач, вона не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки. 
Також ОСОБА_1 зауважила, що нотаріус при вчиненні вищевказаного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим не виконав норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року, та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. 
Крім того, позивач звернула увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. При цьому нотаріус при вчиненні вищевказаного напису здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого він належить, оскільки позивач проживає та зареєстрована на території Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області, як і іпотечне майно, яке знаходиться у м. Вінниця. 
Також позивач наголошувала на спірності розміру заборгованості, оскільки її чоловік є військовослужбовцем, а тому, на її думку, на нього поширюються гарантії визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відтак, у ТОВ «Гелексі Фінанс» не було права нараховувати відсотки за договором про надання коштів у позику № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року.
Між тим, квартира, на яку звернуто стягнення згідно з виконавчим написом, є єдиним житлом позивача, її чоловіка військовослужбовця та їх дітей. 
За таких обставин,  ОСОБА_1  просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 910, вчинений 15.08.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. про звернення стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 , а також стягнути понесені судові витрати.
18.02.2026 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.08.2025 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Ніною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 910 про звернення стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .
Стягнено з ТОВ «Гелексі Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 816, 80 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн.
Не погодившись із ухваленим рішенням, ТОВ «Гелексі Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що 28.05.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» надіслало на адресу позивача, зазначену в договорі іпотеки, вимогу про усунення порушення від 28.05.2025 року, яке вручене адресату 05.06.2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Зазначене повідомлення містить дату вручення поштового відправлення - 05.06.2025 року, особу, якій його було вручено, - за довіреністю ОСОБА_2 . На цьому повідомленні є підпис працівника відділення поштового зв`язку, який перевіряв особу одержувача, його повноваження, а тому, на переконання відповідача, у суду першої інстанції не було підстав не враховувати зазначене повідомлення на підтвердження виконання іпотекодержателем вимог щодо повідомлення боржника.
Скаржник зазначає, що рекомендоване поштове відправлення, адресоване фізичній особі, вручається працівником об`єкта поштового зв`язку адресату після пред`явлення ним документа, що посвідчує особу, або уповноваженій особі адресата у разі надання документа, що підтверджує наявність таких повноважень. Повідомлення про вручення поштового відправлення має містити інформацію про дату вручення поштового відправлення та прізвище одержувача (адресата чи уповноваженої особи).
При цьому, скаржник зауважує, що позивачем має бути спростована презумпція добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків, чого ним не було зроблено.
Таким чином, представник ТОВ «Гелексі Фінанс» наголошує, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що ТОВ «Гелексі Фінанс» не довело належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_1 листа-повідомлення кредитора від 28.05.2025 року з вимогою сплатити заборгованість та усунути порушення умов договору, оскільки з поштового повідомлення 0315000528995 вбачається, що повідомлення ТОВ «Гелексі Фінанс» від 28.05.2025 року, яке було адресовано ОСОБА_1 , 05.06.2025 року отримав за довіреністю ОСОБА_2 , а не боржник ОСОБА_1 , з урахуванням того, що будь-яких довіреностей ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з огляду на таке.
Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.
В ході розгляду справи встановлено, що з 20.11.2021 року ОСОБА_3 перебуває у шлюбі зі ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 21).
28.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Гелексі Фінанс» щодо можливості отримання кредиту у сумі 250 000 грн та була проінформована про фінансову послугу (т. 2 а.с. 1-3).
28.02.2024 року до укладення договору про споживчий кредит ТОВ «Гелексі Фінанс» надало споживачу ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту № 28-02-2024-06 (т. 2 а.с. 9-13).
28.02.2024 року ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 уклали договір № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальнику в сумі 256 000 грн, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36% річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки - фіксована (п.1.1). Кредит надається строком на дванадцять місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 28.02.2024 року по 28.02.2025 року. Договір набув чинності з моменту його укладання (підписання сторонами). У разі невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, сплати пені, штрафів та інших нарахувань передбачених договором, дія даного Договору продовжується до повного виконання позичальником зобов`язань, включаючи день фактичного та повного розрахунку. Після закінчення строку, на який надано кредит, відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі визначеному в п. 7.3 Договору, пеня за неналежне виконання позичальником зобов`язань нараховуються в розмірі визначеному п.8.3 Договору до повного розрахунку за Договором (п. 1.5). Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 40,82% річних. Орієнтовна денна процентна ставка 0,10543%. Орієнтовна загальна вартість споживчого кредиту складає 137,95% від суми кредиту (у процентному виразі) або 353 160 грн (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування споживчим кредитом 36% від суми споживчого кредиту (у процентному виразі) або 92 160 грн (у грошовому виразі); Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: вартість нотаріальних послуг - 5000 грн (п. 1.8). (т. 2 а.с. 16-28).
Додатком № 1 до Договору № 28-02-2024-06 встановлено графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів (т. 2 а.с. 29-30).
В якості забезпечення своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій за умови їх наявності позичальник передав кредитодавцю в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до умов іпотечного договору від 28.02.2024 року, укладеного між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 , цей договір забезпечує виконання Іпотекодавця зобов`язання, що випливає з укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем договору № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 28.02.2024 року та договорів про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язаний повернути Іпотекодержателю позичені кошти в сумі 256 000 грн не пізніше 28.02.2025 року, сплачувати нараховані відсотки, можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених основним зобов`язанням, а також інші витрати на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. Предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з 1 кімнати, загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 18 кв.м., реєстраційний помер об`єкта нерухомого майна: 1421527105101 (надалі - предмет іпотеки). Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого 21.01.2022 року Дібровою Я.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.01.2022 року Дібровою Я.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, номер запису про право власності/довірчої власності: 46293127, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованим 21.01.2022 року Дібровою Я.О., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області за індексним номером 295839188. Заставна вартість предмету іпотеки є договірною і погоджується сторонами в розмірі 1 558 000 грн. Вказаний іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. за реєстровим № 485. В Державному реєстрі речових прав 28.02.2024 року зареєстровано іпотеку за № 53910071 (т. 1 а.с. 13-20, т. 2 а.с. 34-43).
30.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту, внаслідок чого отримала паспорт споживчого кредиту та була проінформована про фінансову послугу (т. 2 а.с. 46-59).
30.04.2024 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно умов якого за цим договором кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти позичальникові в сумі 406 000 грн на відповідних умовах, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим договором. При цьому за договором № 1 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 30.04.2024 року сума, що надається кредитодавцем позичальникові становить 150 000 грн, а загальна сума неповернутої позики складає 406 000 грн (т. 2 а.с.59а-59в).
Додатком № 2 до договору № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року встановлено графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів (т. 2 а.с.59г-59ґ).
19.06.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту, внаслідок чого отримала у письмовій формі паспорт споживчого кредиту та проінформована про фінансову послугу (т. 2 а.с. 59з-71).
19.06.2024 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно умов якого за цим договором кредитодавець зобов`язувався надати грошові кошти позичальникові у сумі 681 000 грн на відповідних умовах. При цьому за договором № 2 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 19.06.2024 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 275 000 грн, а загальна сума неповернутої позики складає 681 000 грн (т. 2 а.с. 72-74).
Додатком № 3 до договору № 28-02-2024-06 встановлено графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів Позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів (т. 2 а.с. 75-76).
08.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту, внаслідок чого отримала паспорт споживчого кредиту та проінформована про фінансову послугу (т. 2 а.с. 85-97).
08.08.2024 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 3 про внесення змін та доповнень до договору №28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого за цим договором кредитодавець зобов`язувався надати грошові кошти позичальникові у сумі 936 000 грн на відповідних умовах, а позичальник зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому за договором № 3 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 08.06.2024 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 255 000 гривень, а загальна сума неповернутої позики складає 930 776, 20 грн (т. 2 а.с. 98-101).
Додатком №4 до Договору №28-02-2024-06 встановлено графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів (т. 2 а.с. 102-103).
22.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Гелексі Фінанс» із заявою про збільшення суми кредиту, внаслідок чого отримала у письмовій формі паспорт споживчого кредиту та проінформована про фінансову послугу (т. 2 а.с. 109-121).
22.11.2024 року між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір № 4 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого за цим договором Кредитодавець зобов`язувався надати грошові кошти Позичальникові у сумі 1 039 000 грн на відповідних умовах, а Позичальник зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. При цьому за договором № 4 про внесення змін та доповнень до договору № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 22.11.2024 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 103 000 грн, а загальна сума неповернутої позики складає 1 024 129, 40 грн (т. 2 а.с. 122-125).
Додатком № 5 до договору № 28-02-2024-06 встановлено графік розрахунків з зазначенням періодичності та розмірів платежів позичальника з повернення споживчого кредиту та сплати процентів (т. 2 а.с. 126-127).
Відповідно до платіжних інструкцій та видаткових касових ордерів ТОВ «Гелексі Фінанс» надало кредитні кошти ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 133-153).
На виконання умов договору № 28-02-2024-06 ОСОБА_1 здійснювала платежі: 19.04.2024 року - 8000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №@2РL586932; 07.05.2024 року - 7 680 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 187; 28.06.2024 року - 20 430 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №@2РL372906; 01.07.2024 року - 12 000 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 283; 02.08.2024 року - 20 430 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №@2РL417057; 09.09.2024 року - 33 980 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №@2РL716495; 27.11.2024 року - 49 900 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 447; 28.11.2024 року - 41 600 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 484 (т. 2 а.с. 154-161).
31.03.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 направило лист-вимогу вих. № 206 про повернення суми кредиту, яка складається з: суми простроченого основного боргу за кредитом - 1 024 060, 98 грн; суми відсотків за користування кредитом - 156 169, 30 грн. Станом на 31.03.2025 року поточна заборгованість за кредитним договором становить 1 180 230, 28 грн, з яких: 1 024 060, 98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 156 169, 30 грн - відсотки за користування кредитом. У випадку не погашення боргу протягом 30 днів, кредитором на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» буде реалізовано належне право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або від імені боржника ОСОБА_1 продати предмет іпотеки будь-якій особі на умовах на розсуд кредитора у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», або на підставі статті 33 Закону України «Про іпотеку» та глави 14 Закону України «Про нотаріат» провести заходи щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (т. 2 а.с. 162-165).
02.05.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 направило лист-вимогу вих. № 312 про повернення суми кредиту, яка складається з: суми простроченого основного боргу за кредитом - 1 024 060, 98 грн; суми відсотків за користування кредитом - 156 169, 30 грн. Станом на 31.03.2025 року поточна заборгованість за кредитним договором становить 1 180 230, 28 грн, з яких: 1 024 060, 98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 156 169, 30 грн - відсотки за користування кредитом. У випадку не погашення боргу протягом 30 днів, кредитором на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» буде реалізовано належне право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або від імені боржника ОСОБА_1 продати предмет іпотеки будь-якій особі на умовах на розсуд кредитора у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», або на підставі статті 33 Закону України «Про іпотеку» та глави 14 Закону України «Про нотаріат» провести заходи щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (т. 2 а.с. 166-170).
28.05.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 направило лист-вимогу вих. № 381 про повернення суми кредиту, яка складається з: суми простроченого основного боргу за кредитом - 1 024 060, 98 грн; суми відсотків за користування кредитом - 156 169, 30 грн. Станом на 31.03.2025 року поточна заборгованість за кредитним договором становить 1 180 230, 28 грн, з яких: 1 024 060, 98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 156 169, 30 грн - відсотки за користування кредитом. У випадку не погашення боргу протягом 30 днів, кредитором на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» буде реалізовано належне право задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або від імені боржника ОСОБА_1 продати предмет іпотеки будь-якій особі на умовах на розсуд кредитора у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», або на підставі статті 33 Закону України «Про іпотеку» та глави 14 Закону України «Про нотаріат» провести заходи щодо задоволення вимог іпотекодержателя шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса (т. 2 а.с. 171-176).
05.06.2025 року лист-вимогу вих. № 381, направлену 28.05.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 , отримано на пошті за довіреністю  ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с.176).
15.08.2025 року на підставі заяви ТОВ «Гелексі Фінанс» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 910, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику - ОСОБА_1 . Зазначена квартира на підставі Іпотечного договору від 28.02.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. за реєстровим номером 485, передана в іпотеку стягувачу - ТОВ «Гелексі Фінанс» в забезпечення зобов`язань боржника - ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , за договором № 28-02-2024-06 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, від 28.02.2024 року, та договорами про внесення змін та доповнень до нього № 1 від 30.04.2024 року, № 2 від 19.06.2024 року, № 3 від 08.08.2024 року, № 4 від 22.11.2024 року до договору, строк повернення грошей за якими настав 05.07.2025 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , пропонується задовольнити вимоги стягувача - ТОВ «Гелексі Фінанс», в сумі 1 180 230, 28 грн, з яких 1 024 060, 98 грн - сума простроченого основного боргу за кредитом; 156 169, 30 грн - сума прострочених відсотків та 24 000 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума заборгованості у розмірі - 1 204 230, 28 грн. При вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (т. 1 а.с. 8).
01.09.2025 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Думанською А.Л. на підставі виконавчого напису від 15.08.2025 року за № 910, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В., було відкрито виконавче провадження № 78977904 (т. 1 а.с. 9-12).
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши вказані докази, дійшов висновку, що ТОВ «Гелексі Фінанс» не довело належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_1 листа-повідомлення від 28.05.2025 року з вимогою сплатити заборгованість та усунути порушення умов договору, а відтак і виконання вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, що свідчить про порушення нотаріусом вимоги закону щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про усунення порушення, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (стаття 88 Закону України «Про нотаріат», пункти 1, 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій).
Як визначено підпунктом 1.4. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача / довірчого засновника або довірчого власника.
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
За результатами аналізу наведених норм можна дійти таких висновків.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Водночас як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення іпотекодавця про вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, а також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц, від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 та від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15-ц з подібних правовідносин.
У постанові Верховного Суду від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17 та від 27.08.2020 року в справі № 554/6777/17 .
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 неодноразово направляло листи-вимоги про повернення суми кредиту.
Так, 05.06.2025 року лист-вимогу № 381, направлену 28.05.2025 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 , отримано на пошті за довіреністю ОСОБА_2 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
При цьому апеляційний суд критично оцінює доводи позивача та висновки суду першої інстанції в частині того, що такий лист-вимогу  ОСОБА_1  не отримано.
Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.
Відповідно до п. 71, 72 Правил реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. 
Адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку .
Отже, надаючи оцінку повідомленню про вручення  ОСОБА_2  поштового відправлення, що є в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції враховує вищевказані Правила, які передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень та за змістом яких перевірка документів, що посвідчують особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, покладено на працівників поштового зв`язку. 
Добросовісне виконання працівниками оператора поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків, у цьому випадку, презюмується, тоді як в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного. 
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.05.2021 року у справі № 565/875/19, від 22.07.2021 року у справі № 755/12002/16.
Так, у рекомендованому повідомленні про вручення вищевказаного поштового відправлення міститься підпис одержувача -  ОСОБА_2 , який діяв за довіреністю, та підпис працівника поштової служби.
Напис про одержання поштового відправлення особою за довіреністю, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта» своїх службових обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.
Разом із цим, позивачем не спростовано презумпцію добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків при врученні відповідного рекомендованого листа, оскільки докази на підтвердження цих обставин у справі відсутні. 
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.05.2021 року у справі № 565/875/19, від 22.07.0021 року у справі № 755/12002/16, від 18.01.2023 року у справі №752/24739/19, від 05.07.2024 року у справі № 944/4767/21.
Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 не отримувала листа від 28.05.2025 року з вимогою сплатити заборгованість та усунути порушення умов іпотечного договору від 28.02.2026 року, вона не довела цю обставину та не надала будь-яких доказів на спростування заперечень з цього приводу відповідача про отримання нею через представника такого листа.
При цьому суд першої інстанції фактично поклав обов`язок щодо доказування обставин, на які ОСОБА_1 посилалася як на підставу своїх вимог, на відповідача, що є порушенням вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України.
Між тим, лист-вимога № 312 про виконання умов договору про споживчий кредит № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року, направлена 02.05.2024 року ТОВ «Гелексі Фінанс» на адресу ОСОБА_1 , вручена відправнику 20.05.2025 року, що підтверджується трекінгом поштових відправлень із офіційного сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» (відправлення № 0315000457036) (т. 2 а.с. 170).
Водночас позивач взагалі не зазначила про отримання або неотримання нею такого поштового відправлення, що, на переконання апеляційного суду, залишилось неспростованим та підтверджує отримання нею вищевказаного листа-вимоги № 312. 
Однак, із незрозумілих на те причин, суд першої інстанції взагалі залишив дану обставину поза увагою та не надав їй відповідної оцінки.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище нормативно-правового регулювання, висновків касаційного суду та встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що посилання позивача на те, що вона не отримувала вимоги про повернення суми кредиту, направленого їй ТОВ «Гелексі Фінанс», не доведено належним чином, натомість навпаки спростовується матеріалами справи, а тому висновок суду першої інстанції, що боржник не отримав вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованими.
При цьому на підтвердження безспірності заборгованості кредитором був наданий нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитним договором, правильність розрахунку якого не спростовано позивачем.  ОСОБА_1  не надано доказів, які б вказували на те, що розмір заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням своїх боргових зобов`язань, не відповідає наданій кредитором заборгованості, не надано також доказів того, що заборгованість була погашена у тому чи іншому розмірі. 
Крім того, одним із основних доводів позовної заяви є те, що  ОСОБА_1  не визнає розмір заборгованості, нарахованої відповідачем, оскільки була позбавлена будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань, однак, за наведених вище підстав, він є необґрунтованим.
Посилання позивача на те, що нотаріус при вчиненні вищевказаного напису здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого він належить, оскільки позивач проживає та зареєстрована на території Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області, як і іпотечне майно, яке знаходиться у м. Вінниця, що, на її переконання, є порушенням частини третьої статті 13-1 Закону України «Про нотаріат», апеляційний суд відхиляє, оскільки таке порушення не свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», підпунктом 1.4. пункту 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій, та не призвело до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, тому воно не може слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону. Не допускається звернення стягнення на нафту та нафтопродукти із складу мінімальних запасів нафти та нафтопродуктів, на які поширюється дія Закону України «Про мінімальні запаси нафти та нафтопродуктів».
Оскільки у переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, що є додатком до Закону України «Про виконавче провадження», не зазначено таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні, як квартира, яка є їх єдиним житлом, тому такі доводи  ОСОБА_1  в розумінні вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та статті 55 Закону України «Про виконавче провадження», не дають підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Доводи скаржника про те, що розмір заборгованості є спірним, оскільки її чоловік є військовослужбовцем, а тому, на її думку, на нього поширюються гарантії визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відтак, у ТОВ «Гелексі Фінанс» не було права нараховувати відсотки за договором про надання коштів у позику № 28-02-2024-06 від 28.02.2024 року, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на таке.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що сфера дії цього закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію.
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України» від 01.03.2014 року, яке введене в дію Указом Президента України № 189/2014 від 02.03.2014 року, констатовано виникнення кризової ситуації, яка загрожує національній безпеці України та вимагає необхідності вжиття заходів щодо захисту прав та інтересів громадян України, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості державних кордонів України, недопущення втручання в її внутрішні справи.
Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2022 року до вищевказаної норми Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було внесено зміни, і він набув такої редакції: «Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля». Пунктом 2 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, одночасно із внесеними змінами було закріплено, що Зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом (з 19 серпня 2022 року).
За положеннями ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
За приписами Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Вперше часткову мобілізацію оголошено на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 1126-VII.
На підтвердження наявності пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», позивач із позовною заявою надала посвідчення її чоловіка - ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого він перебуває на військовій службі у Національній гвардії України (т. 1 а.с. 24), та копію довідки від 24.09.2025 року № 5555, виданої ОСОБА_4 про те, що він перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 оперативно-тактичного з`єднання-1 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 09.11.2022 року та на момент видачі вказаної довідки (а.с. 27).
Однак, надані позивачем документи не підтверджують наявність у її чоловіка статусу військовослужбовця, призваного (мобілізованого) на військову службу, а тому не надають йому пільг передбачених п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», та відповідно і їй, оскільки  ОСОБА_4  перебуває на військовій службі за контрактом, а положення зазначеного закону стосуються виключно мобілізованих військовослужбовців, а тому на спірні правовідносини не поширюються.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04.09.2024 року у справі № 426/4264/19.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та допустив порушення норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, наслідком чого є задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, відтак судові витрати, понесені позивачем, залишаються за нею, а з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір, сплачений останнім за подання апеляційної скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» задовольнити.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горохової Ніни Вікторівни, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовити.
Стягнути із  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» (ЄДРПОУ 42305986) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 453, 44 грн.
Постанова набирає законної сили із дня її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий       О. В. Ковальчук

Судді:        О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк