Справа № 522/15660/24-Е
Номер провадження № 2/521/263/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Ганошенка С.А.,
за участі секретаря судових засідань Папінян В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач 17.09.2024 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в сумі 317 670 гривень.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.09.2024 року справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2024 року справу розподілено судді Ганошенку С.А., який отримав справу 16.10.2024 року.
Ухвалою суду від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі, і розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Зазначеною ухвалою суду, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Розенбойма Ю.О. витребувано у Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» інформацію про всі банківські рахунки, які були відкриті громадянином України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в AT «Укрсоцбанк» за період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2018 року, а також інформацію (із усією наявною деталізацією даних) щодо руху коштів за вказаними рахунками (включаючи дані щодо депозитних рахунків) за період з з 01 січня 2015 року по 01 січня 2018 року; у Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» інформацію про всі банківські рахунки, які були відкриті громадянином України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в AT «Укрсоцбанк» за період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2018 року, а також інформацію (із усією наявною деталізацією даних) щодо руху коштів за вказаними рахунками (включаючи дані щодо депозитних рахунків) за період з 01 січня 2015 року по 01 січня 2018 року.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 22.06.2000р. сторони у справі уклали шлюб. З 2018 року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде. В період шлюбу сторонами у справі було придбане зокрема, наступне рухоме майно: автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, (придбано 18.12.2008р.) та автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, (придбано 17.11.2007 року). Обидва транспортні засоби були відчужені відповідачем без згоди позивача. Крім того, в період спільного проживання сторін у справі (до 2018 року), відповідач витрачав спільні сумісні кошти подружжя на виплати на користь дітей, народжених іншими жінками, а отже, відповідач, на думку позивача, витрачав спільні кошти подружжя на утримання свого сина від іншої жінки. Також позивач вказує, що відповідач після народження у нього дитини в 2015 році від іншої жінки, здійснював із банківських рахунків перерахування спільних коштів подружжя на інші витрати, окрім аліментів, пов`язані із утриманням цієї дитини, а також витрати на користь матері дитини та на власні потреби, не пов`язані із потребами родини.
Ухвалою суду від 26.11.2024 року клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О. про витребування доказів було задоволено, та витребувано у Регіональних сервісних центрах ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонській областях інформацію щодо: 
- вартості переоформлення автомобіля марки МІТСУБІСІ ЛАНСЕР 2008 року випуску ОСОБА_2 , згідно з договором купівлі-продажу від 30.01.2021 року у ТСЦ № 5152; 
- вартості переоформлення автомобіля марки ХОНДА СІВІК 2007 року випуску ОСОБА_2 , згідно з договором купівлі-продажу від 30.01.2021 року у ТСЦ № 5152.
23.12.2024 р. на адресу суду, через канцелярію суду від АТ «СЕНС БАНК» на виконання ухвали суду від 16.10.2024 року у зазначеній справі надійшов лист (Вих. № 14040-БТ-32.2/2024 від 12.12.2024 року) та додана до нього Виписка по клієнтському рахунку реального часу, власником якого є ОСОБА_2 № 660 за період з 01.01.2015 року по 01.01.2018 року.
Ухвалою суду від 23.01.2025р. клопотання представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Софронкової Н.О. про витребування доказів, було задоволено та витребувано від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській, Херсонській областях інформацію щодо вартості переоформлення автомобіля марки ХОНДА СІВІК 2007 року випуску ОСОБА_2 , згідно із договором купівлі-продажу від 30.01.2021 року у ТСЦ № 5142 РСЦГСЦМВС на ОСОБА_3 .
21.03.2025 року на адресу суду від Головного сервісного центру МВС Регіонального Сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях (Філія ГСЦ МВС) Територіального сервісного центру МВС № 5142 (ТСЦ МВС №5142) на виконання зазначеної ухвали суду надійшов лист № 31/30/5142-2025, з якого вбачається, що 30.01.2021 року у ТСЦ № 5142 було здійснено перереєстрацію автомобіля HONDA CIVIK, 2007 року випуску, за договором купівлі-продажу, укладеним у ТСЦ з гр. ОСОБА_2 на нового власника гр. ОСОБА_3 . Відповідно до зазначеного договору ціна т.з. складає 41000,00 грн.
23.01.2025р. на адресу суду, через підсистему “Електронний суд” від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О. надійшов відзив на позов, в якому зазначено, щодо вартості автомобіля ХОНДА СІВІК 2008 року випуску, яка, згідно договору купівлі-продажу становить - 50 000,00 грн. 
26.03.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н. О. на адресу суду, через підсистему “Електронний суд” надійшла заява, у якій представник відповідача зазначає, що з врахуванням відповіді Регіонального сервісного центру від 21.03.2025 року, просить суд врахувати той факт, що вартість автомобіля ХОНДА СІВІК 2007 року випуску, згідно договору купівлі-продажу від 2021 року становить 41 000, 00 грн., а у попередній версії відзиву на позов помилково нею була вказана вартість автомобіля ХОНДА СІВІК 2007 року випуску - 50 000,00 грн., проте зазначений автомобіль не був зазначений позивачем у позові.
Щодо вартості автомобіля МІТСУБІШІ ЛАНСЕР 2008 року випуску, зазначено що вартість такого транспортного засобу у системі ЄДРТЗ відсутня, оскільки зазначений автомобіль був переоформлений на безоплатній основі на користь товариша родини ОСОБА_4 , про що позивачці відомо. 
Таким чином, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Софронкова Н.О. у відзиві на позов підсумовує, що на її думку позовна заява задоволенню не підлягає, а відомості, які викладені у позові є надуманими та спотвореними з огляду на наступне.
Щодо вартості автомобіля ХОНДА СІВІК 2008 року випуску, то його вартість, згідно договору купівлі-продажу становить - 50 000,00 грн.
Щодо вартості автомобіля МІТСУБІШІ ЛАНСЕР 2008 року випуску, зазначено що вартість такого транспортного засобу у системі ЄДРТЗ відсутня, оскільки зазначений автомобіль був переоформлений на безоплатній основі на користь товариша родини ОСОБА_4 , про що позивачці було відомо. 
Щодо аліментних правовідносин, то по-перше, рішення суду про стягнення аліментів не є доказом перерахування аліментів саме у вказаній Позивачкою сумі, а, по-друге, перерахування аліментних зобов`язань чоловіка не є підставою для сплати половини цієї суми на користь дружини.
26.03.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н. О. на адресу суду, через підсистему “Електронний суд” надійшла уточнююча заява, у якій представник відповідача зазначає, що з врахуванням відповіді Регіонального сервісного центру від 21.03.2025 року, просить суд врахувати той факт, що вартість автомобіля ХОНДА СІВІК 2007 року випуску, згідно договору купівлі-продажу від 2021 року становить 41 000, 00 грн., а у попередній версії відзиву на позов помилково нею була вказана вартість автомобіля ХОНДА СІВІК 2007 року випуску -50 000,00 грн., проте зазначений автомобіль не був зазначений позивачем у позові.
26.03.2025 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О. на адресу суду, через підсистему “Електронний суд” надійшло клопотання щодо виклику та допиту у якості свідка ОСОБА_4 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвалою суду від 26.03.2025р. клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О. про виклик свідка було задоволено, та здійснено виклик у якості свідка - ОСОБА_4 , який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ).
13.02.2026 року на електронну адресу суду від свідка ОСОБА_4 надійшла заява щодо неможливості явки останнього у судове засідання, яке призначено було на 24.02.2026 року, у зв`язку із поважною причиною - через проходження військової служби у Збройних Силах України, а також були надані письмові пояснення щодо обставин придбання МІТСУБІІ ЛАНСЕР 2008 року випуску.
Від так, ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 він знає понад 25 років. Між ними були дружні стосунки, які залишились і до тепер. У грудні місяці 2008 року ОСОБА_4 вирішив придбати автомобіль, вартість якого на той час становила 12000,00 доларів США, а у нього не було такої кількості грошей на той час, то відповідно попросив в борг у свого товариша ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 6000,00 доларів США, які йому не вистачали для придбання автомобіля. ОСОБА_2 позичив зазначену суму грошей - 6000,00 доларів США, які в майбутньому ОСОБА_4 пообіцяв повернути на протязі 2-х років. Жодних боргових розписок ОСОБА_4 та  ОСОБА_2 не укладали, оскільки були друзями. На грошові кошти, які були у ОСОБА_4 та позичені у ОСОБА_2 у сумі 6000,00 доларів США  ОСОБА_4 придбав автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску. Зазначений автомобіль довгий час не був перереєстрований на останнього, оскільки на той час перереєстрація потребувала фінансових затрат, яких на той час у нього не було. І лише у січні 2021 року зазначений автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_4 . Про зазначене відчуження автомобіля також було відомо і ОСОБА_1 . З боку останньої жодних претензій або пропозицій щодо оформлення фінансових відносин з цього питання до нього ОСОБА_1 не заявляла.
19.06.2025р. від ПАТ «БАНК «ВОСТОК» на адресу суду через канцелярію суду надійшла відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 16.10.2024року, щодо руху коштів по рахунках ОСОБА_2 
30.07.2025р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій вказано наступне. 
Після відкриття провадження у справі було встановлено, що між сторонами залишається неврегульованим питання щодо поділу ще одного об`єкту права спільної сумісної власності сторін у справі, а саме – мисливського нарізного карабіну «Форт 205». Вказане майно на теперішній час знаходиться у Ввідповідача. Зазначені обставини підтверджені Дозволом № 6028 АА № 677542, виданим Національною поліцією України та розпискою відповідача від 24.02.2022 р.
31.07.2025 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розенбойма Ю.О., суд призначив у справі транспортно-товарознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання: - якою є середня ринкова вартість автомобіля –HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. см., станом на час розгляду справи? Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно ст.ст.384, 385 КК України, в розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи, оплату за проведення експертизи покладено на позивача; провадження по цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.
22.10.2025 р. до суду, через канцелярію суду, від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов лист “Про направлення повідомлення” (Вих. від 21.10.2025 року № 3614-34-25) про неможливість надання висновку за матеріалами справи у зв`язку із ненаданням запитуваних експертом матеріалів, необхідних для проведення експертизи.
23.02.2026 р. від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розенбойма Ю.О. на адресу суду через підсистему “Електронний суд” надійшло клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи та витребування доказів. У вказаному клопотанні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Розенбойм Ю.О. просив суд призначити по справі судову транспортно-товарознавчу експертизу без огляду транспортного засобу за наявними матеріалами судової справи, на вирішення якої поставити питання, а саме якою є середня ринкова вартість автомобіля –HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об?єм двигуна 1799 куб.см станом на час розгляду справи (на час проведення експертизи), а також на 30 січня 2021 року (дата відчуження вказаного транспортного засобу відповідачем). Також, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Розенбойм Ю.О. просив проведення експертизи доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Зупинити провадження у справі на час проведення експертизи. 
Ухвалою суду від 31.07.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розенбойма Ю.О. про призначення транспортно-товарознавчої експертизи – було задоволено. Призначено транспортно-товарознавчу експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, на вирішення якої поставлені наступні питання:
- якою є середня ринкова вартість автомобіля –HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. см., станом на час розгляду справи?
Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8).
Крім того, для забезпечення проведення експертизи витребувано у ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , власник автомобіля на теперішній час) оригінал та/або завірену кольорову копію свідоцтва про реєстрацію КТЗ «HONDA CIVIC», 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб.см., витребувати у вказаних осіб для огляду у присутності експерта вказаний транспортний засіб.
28.01.2026 року ухвалою суду у зазначеній справі поновлено провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів до судового розгляду у судовому засіданні на 11 годин 00 хвилин «11» лютого 2026 року.
16.03.2026 р. від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Розенбойма Ю.О. надійшло клопотання про долучення доказів, а саме – висновку щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу №ЕР-41/03-26 від 06.03.2026р., складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 
28.04.2026 р. від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О. надійшла заява щодо визнання зазначеного доказу (вказаного вище висновку щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу) неналежним з огляду на порушення, на думку представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Софронкової Н.О., строків подання вказаного доказу, а також із посиланням на те, що звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, і такий звіт є неналежним доказом у справі з посиланням на правові позиції (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 року по справі № 752/16797/14-ц) та постанови Верховного Суду. 
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.06.2000 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської районної адміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 270, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 р. у справі № 522/20569/21.
Вказані факти підтверджені наявним у справі рішенням Приморського районного суду м. Одеси, що набрало законної сили 21.01.2022 року.
Згідно вказаного рішення суду та позовної заяви ОСОБА_2 у справі № 522/20569/21, з 2018 року подружжя разом не проживає, спільне господарство не веде.
Відповідно до листа Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (Філія ГСЦ МВС) від 02.04.2024 р. за вих № 31/15-475-АЗ – 18.12.2008 р. у ВРЕР N?1 в Одеській області, на підставі вантажно-митної декларації та довідки-рахунку, був зареєстрований автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, об?єм двигуна 1584 куб.см., за ОСОБА_2 та 30 січня 2021 року у ТСЦ № 5152 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у суб?єкта господарювання, який здійснює продаж транспортних засобів та договором комісії, вищезазначений транспортний засіб, був перереєстрований за гр. ОСОБА_4 ; 17.12.2007 р. у ВРЕР № 1 в Одеській області , на підставі вантажно-митної декларації та довідки-рахунку, був зареєстрований автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об?єм двигуна 1799 куб.см., за гр. ОСОБА_2 та 30 січня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у ТСЦ № 5142 РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області, вищезазначений транспортний засіб, був перереєстрований за гр. ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 .
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 р. у справі № 523/16421/20 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 та ОСОБА_7 народився син – ОСОБА_2 , та відповідач «з травня 2017 року постійно перераховував на утримання сина грошові кошти від 6 000.00 грн. до 18 000 грн, щомісячно».
Як вбачається з тексту вказаного рішення представник відповідача надала тоді суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що ОСОБА_2 частково визнає позовні вимоги, а саме в розмірі 3000,00 грн. Такі заперечення обґрунтовуються тим, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, та його мати, яка є пенсіонеркою, має низку захворювань та потребує постійної фінансової допомоги. Крім того, відповідач зазначає, що з серпня 2020 р., внаслідок карантинних заходів, його заробітна плата, як директора ТОВ «Капелла 2000» складає 100 грн. Стосовно товариства на початок 2021 р. розпочато процедуру ліквідації. Проте він має періодичні заробітки, завдяки яким він має можливість надавати матеріальну допомогу. 
Згідно дозволу, виданого Національною поліцією України, серія АА № 677542 від 17.02.2021 р., відповідачу видано дозвіл на право зберігання, носіння мисливського нарізного карабіну «Форт 205» к.7.62, термін дії дозволу – до 05.09.2023р.
Відповідно до розписки відповідача від 24.02.2022 р., у вказану дату він забрав зокрема «карабін».
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Згідно пункту 3 частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 178 ЦПК України, у відзиві викладаються заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.
Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи викладене, встановлено, що сторони у справі придбали в період шлюбу автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, об?єм двигуна 1584 куб.см. та автомобіль HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об?єм двигуна 1799 куб.см., та вказані автомобілі були відчужені відповідачем без згоди позивача 30.01.2021 р., тобто в період припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства, що встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021р. у справі № 522/20569/21. Також, як встановлено з тексту рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021р. у справі №523/16421/20 відповідач «з травня 2017 року постійно перераховував на утримання сина грошові кошти від 6 000.00 грн. до 18 000 грн, щомісячно».
Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що кошти, які сплачувалися відповідачем на утримання своєї спільної з ОСОБА_7 дитини до ухвалення рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 р. у справі № 523/16421/20 - не були аліментами, що присуджені рішенням суду, а сплачувалися відповідачем у визначеному ним самим розмірі, без відома та отримання згоди його законної на той час дружини. 
При цьому, з огляду на те, що як встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 р. у справі № 522/20569/21 сторони в справі проживали спільно до 2018 року, вказані вище виплати на користь спільної дитини відповідача та ОСОБА_7 за період з травня 2017 року до кінця 2017 року – були здійснені за рахунок спільних коштів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 як подружжя, без згоди іншого з подружжя та не на користь родини.
Відповідно до частини 2 статті 3 СКУ сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Отже, з огляду на це, кошти сплачені відповідачем в період шлюбу з позивачем на користь спільної дитини відповідача з ОСОБА_7 не можуть вважатися витраченими в інтересах родини сторін у справі.
За загальним правилом, закріпленим у статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки співвласників є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, 2 статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина 2 статті 364 ЦК України) (22.12.2021 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 576/1745/20, провадження № 61-14088св21).
Велика Палата ВС висловилася щодо нюансів поділу автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідну постанову у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс2) Велика Палата ВС ухвалила 08.02.2022 р. 
ВП ВС вказала, що приписи частин 4, 5 ст. 71 СК України і ст. 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності треба розуміти так: 
а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); 
б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.
Відтак, вимога про стягнення такої компенсації не породжує обов`язку відповідача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду. Підтвердження платоспроможності такого відповідача законодавство України не вимагає. Факт відсутності у відповідача коштів для одномоментної виплати компенсації позивачеві сам собою не може бути ознакою надмірності тягаря з такої виплати.
Згода відповідача на виплату грошової компенсації позивачеві, право власності якого на частку у праві спільної сумісної власності припиняється, не є обов`язковою. За змістом ч. 4 ст. 71 СК України згоду на отримання такої компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно при його поділі має надати той із подружжя, на чию користь таку компенсацію присуджує суд. Цей припис узгоджується з приписом ч. 2 ст. 364 ЦК України, за змістом якого саме той співвласник, який бажає виділу, має надати згоду на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки в неподільній речі.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2022 р. у справі № 209/3085/20.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 р. у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду зроблено висновок, що норми сімейного законодавства свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки - частина друга статті 364 ЦК України (Постанова КЦС ВС від 22.12.2021 - № 726/1388/16).
Згідно правової позиції Верховного Суду, суди повинні досліджувати, чи отримані грошові кошти були витрачені в інтересах сім`ї, чи підтверджено це відповідними доказами, а також з`ясовувати, чи надавав інший ж подружжя у письмовій формі згоду на укладення договору позики (Постанова КЦС ВС від 07.10.2020 - № 752/7501/18, від 25.11.2021 - № 461/3197/18).
Також, з урахуванням правової позиції Верховного суду при розгляді подібної справи, суд повинен виходити з того, що передача грошових коштів від однієї фізичної особи до іншої у сумі, яка у двадцять і більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, не може підтверджуватись в суді показами свідків (Постанова КЦС ВС від 30.01.2019 - №158/2229/16-ц).
За правовою позицією Верховного Суду до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб; у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (Постанова КЦС ВС від 30.01.2019 - № 158/2229/16-ц).
Враховуючи на викладене, підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь половини вартості автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об?єм двигуна 1799 куб.см., як такого, що придбаний в період шлюбу між сторонами у справі та набув правового статусу спільного майна подружжя, відчужений відповідачем без згоди позивача в період припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства сторін у справі. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина суми коштів, що були сплачені відповідачем на користь спільної дитини відповідача та ОСОБА_7 за період з травня 2017 року (як зазначено в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 р. у справі № 523/16421/20) по грудень 2017 року (з огляду на встановлений рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 р. у справі № 522/20569/21 факт припинення шлюбних відносин між сторонами у справі з 2018 року). 
Сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає: 6 000,00 грн. (мінімальна сума щомісячного платежу) х 8 місяців : 2 = 24 000,00 гривень.
При цьому суд враховує, що за текстом Суворовського районного суду м.Одеси від 24.03.2021 р. у справі № 523/16421/20 відповідач не заперечував факт здійснення ним виплат грошових коштів на користь спільної з ОСОБА_7 дитини в розмірі від 6000,00 до 18 000,00 гривень щомісячно у зазначений вище період. Одночасно, позивачем при обчисленні заявленої до стягнення суми коштів, витрачених відповідачем на користь вказаної дитини, взято до розрахунку мінімальний розмір вказаних виплат, а саме – 6000,00 гривень. 
Доказів здійснення відповідачем вказаних виплат у період з травня 2017 року по грудень 2017 року в більшому розмірі, позивачем до справи не надано, натомість відповідно до частин 1 та 2 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
При визначенні розміру вартості автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об?єм двигуна 1799 куб.см., суд враховує як належний доказ наданий позивачем Висновок (Висновки) щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу № ЕР-41.03-26 від 04.03.2026 р, складений СОД Єрємєєвим В.О. на замовлення позивача. Згідно вказаних висновків, середня ринкова вартість вказаного автомобіля станом на 05.03.2026 р. становить 257 060.00 гривень.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд враховує, що призначена судом 31.07.2025 р. за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Розенбойма Ю.О. транспортно-товарознавча експертиза щодо визначення середньої ринкової вартості автомобіля – HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. см., станом на час розгляду справи - не була проведена із-за обставин, що перебувають поза волею позивача. Зокрема, сторонами у справі не заперечується, а матеріалами справи доведено, що вказаний транспортний засіб не перебуває у власності та володінні сторін у справі, правові підстави покладення обов`язку надання надати транспортний засіб для проведення експертизи на осіб, що не беруть участь у справі не передбачений ЦПК України. 
При цьому суд зауважує, що відчуження транспортного засобу за ціною 41 000,00 гривень проведено відповідачем без згоди позивача та на користь власного сина від іншого шлюбу - ОСОБА_3 , що суд розцінює як умисні дії, щодо виведення майна з категорії майна родини.
Суд також зауважує, що за правовою позицією Верховного Суду вартість майна, що підлягає поділу, визначається виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У разі відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. (Постанови КЦС ВС від 19.02.2026р. у справі №643/10796/23, від 03.10.2018р. у справі №127/7029/15-ц).
При цьому суд не бере до уваги заяву представника відповідача на неможливість врахування вказаних вище Висновків щодо ринкової вартості колісного транспортного засобу №ЕР-41.03-26 від 04.03.2026 р. - оскільки вказаний доказ наданий позивачем з огляду на неможливість визначення ринкової вартості транспортного засобу шляхом проведення експертизи у справі, що було встановлено вже після відкриття провадження у справі. 
Також, суд відхиляє усні аргументи та посилання відповідача на те, що визначення ринкової вартості автомобіля –HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. проведено без врахування пошкоджень цього автомобіля внаслідок ДТП - оскільки відповідачем не доведено тези про такі пошкодження, та більш того - про їх наявність відповідачі у відзиві не вказував, хоча вказаний транспортний засіб перебував у користуванні та розпорядженні саме відповідача, та саме ним був відчужений.
Також суд не погоджується із посиланням відповідача на пункт 45 Постанови ВП ВС Суду від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц, оскільки наведена у цьому пункті правова позиція підлягає врахуванню у контексті змісту пункту 44 цитованої постанови, за яким відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/2/2092, за результатами технічного огляду колісного транспортного засобу складається саме калькуляція вартості відновлювального ремонту, що не є предметом розгляду у даній справі.
Одночасно, суд вважає, що не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача половини вартості транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, об?єм двигуна 1584 куб.см., оскільки як визнано самим позивачем у судовому засіданні та зазначено у поясненнях ОСОБА_4 – вказаний транспортний засіб було придбано саме ОСОБА_4 на грошові кошти, позичені у відповідача в період шлюбу, а отже, за приписами СК України це майно не відноситься об`єктів права спільної власності сторін у справі як подружжя, доказів іншого сторонами не наведено.
Також не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення половини вартості мисливського нарізного карабіну «Форт 205», оскільки матеріали справи не містять доказів придбання цього майна в період спільного проживання сторін у справі, а наявний у справі дозвіл на право зберігання, носіння вказаного карабіну датований 17.02.2021р., тобто датою після припинення спільного проживання сторін у справі відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2021 р. у справі № 522/20569/21.
Крім того суд зазначає, що не підлягає до задоволення також позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації половини суми коштів, витрачених відповідачем в період спільного проживання з позивачем на користь інших осіб, з огляду на недоведеність вказаних вимог.
Враховуючи все викладене, суд дійшов висновку що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму коштів, яка дорівнює половини ринкової вартості автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. см., виходячи з розрахунку – 257 060,00 грн./ 2 = 128 530 гривень.
Отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині половини ринкової вартості автомобіля HONDA CIVIC, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1799 куб. см. Яка складає -128 530.00 гривень, та половини коштів, сплачених відповідачем на користь спільної дитини відповідача та ОСОБА_7 за період з травня 2017 року по грудень 2017 року, яка складає -24 000.00 гривень, за рахунок спільних коштів подружжя, без згоди позивача та не на користь родини. 
З урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошова сума (128 530.00 гривень + 24 000.00 гривень = 152 530 гривень.) у розмірі -152 530,00 гривень.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2541,36 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №5327-8499-8190-9974.
Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання про компенсацію понесених судових витрат сторін, суд враховує часткове задоволення позову і вважає доцільним здійснити взаємозарахунок, у тому числі і понесених витрат на правову допомогу адвокатів сторін.
Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1220,24 грн.
Керуючись ст.ст.3, 36, 70, 71181 Сімейного кодексу України, ст.ст.364 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 36, 43, 77, 81, 82, 178, 141, 223, 259, 264, 275, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2  про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти в сумі 152 530 (сто п`ятдесят дві тисячі п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі -1220,24 грн.
В іншій частині позовних вимог -відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 01.05.2026 року.

Суддя         Сергій ГАНОШЕНКО