Справа № 344/4775/26 
Провадження № 1-кп/344/918/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, директора ТОВ «ЖИВА ЕНЕРДЖІ», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,- 

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_5 вчинив забруднення земель речовинами, відходами та іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля. 
Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.
Так, відповідно до рішення № 01/2024 від 26.01.2024 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИВА ЕНЕРДЖІ» (далі ТОВ «ЖИВА ЕНЕРДЖІ) ЄДРПОУ 45056011 ОСОБА_6 , 26.01.2024 призначено на посаду директора Товариства ОСОБА_5 та звільнено із посади ОСОБА_7 . 
Відповідно до п.1.1. Статуту: ТОВ «ЖИВА ЕНЕРДЖІ» є суб`єктом господарювання, що діє на принципах самоокупності. 
Відповідно до п.1.2. Статуту: Підприємство створено та діє відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу, Господарського кодексу, закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», інших законів України та нормативно-правових актів чинних на території України, та цього статуту. 
Відповідно до п.1.14. Статуту: Метою діяльності і цілями діяльності Товариства є одержання прибутку, задоволення суспільних потреб в його продукції, роботах, послугах та реалізації на підставі одержаного прибутку соціальних та економічних інтересів учасників. 
Відповідно до п.1.5. Статуту: Товариство має право здійснювати будь-які види господарської діяльності, що не заборонені чинним законодавством України. 
Відповідно до п.1.6. Статуту: Діяльність, для здійснення якої нормативними актами передбачені особливі умови, здійснюється Товариством при наявності відповідної ліцензії чи спеціального дозволу. 
Відповідно до п.5.1. Статуту: Органи управління товариством є загальні збори учасників, та виконавчий орган - Директор. 
Відповідно до п.5.27. Статуту: Директор Підприємства: 
- здійснює поточне керівництво товариством, організовує його виробничо- господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань Товариства, передбачених Статутом Товариства, самостійно вирішує питання діяльності Товариства за винятком тих, що віднесені Статутом до виключної компетенції Засновника та інших органів управління даного Товариства; 
- без довіреності здійснює дії від імені Товариства та представляє інтереси Товариства у всіх без винятку державних органах, підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності, третіми особами; 
- відкриває в банківських установах поточні, депозитні, валютні та інші рахунки Товариства; 
- приймає рішення про розпорядження грошовими коштами та про укладення правочинів (угод, договорів, контрактів), що стосуються господарської діяльності Товариства; 
- укладає від імені Товариства правочини (договори; угоди, контракти тощо), незалежно від суми їх вартості; 
- видає та підписує внутрішні нормативні акти Товариства - накази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання працівниками Товариства; 
- визначає організаційну структуру Товариства, видає та підписує внутрішню документацію Товариства, з питань регулювання трудових відносин (штатні розписи, інструкції, правила, накази та інші документи), а також будь-які інші розпорядчі та облікові документи, що стосуються діяльності Товариства; 
- приймає на роботу та звільняє з роботи працівників Товариства, укладає з ними трудові договори, цивільно-правового характеру, застосовує в разі потреби заохочення та накладає стягнення;
- пред`являє претензії та подає до суду позовні заяви, скарги чи інші необхідні документи від імені Товариства, у разі порушення прав та законних інтересів Товариства з боку третіх осіб, уповноважує представників Товариства представляти інтереси Товариства в рамках можливих судових справ; 
- приймає рішення про подання заявок на реєстрацію знаків для товарів та послуг, укладення та/чи розірвання договорів щодо використання та/чи відчуження знаків для товарів та послуг; 
- подає документи для державної реєстрації змін до установчих документів чи змін до відомостей про Товариство з правом передоручення іншим особам; 
- приймає будь-які рішення стосовно передачі права підпису від імені Товариства (шляхом видачі довіреностей, наказів чи іншим шляхом); 
- обирає суб`єкта оціночної діяльності в разі виходу учасника зі складу учасників Товариства для оцінки вартості частки такого учасника; 
- вирішує інші питання, вчиняє правочини в межах прав, що надані йому Загальними зборами учасників, даним Статутом та чинним законодавством України. 
Так, 1 серпня 2023 року між ТОВ «ЖИВА ЕНЕРДЖІ» та ФОП ОСОБА_8 укладено договір оренди приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_2 на земельній ділянці з кадастровим номером 2610197401:18:003:0389. 
У невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_9 перебуваючи на посаді директора ТОВ «ЖИВА ЕНЕРДЖІ» для здійснення господарської діяльності розмістив два піролізні деструктори (котли) у приміщенні, що знаходиться на земельній ділянці із цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої об`єкти оброблення відходів, зокрема енергогенеруючим блоком, з кадастровим номером 2610197401:18:003:0389, яка розташована в межах с. Хриплин Івано-Франківської територіальної громади Івано-Франківської області. 
У подальшому, до 10.09.2025 ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог ст. 167 Земельного кодексу України, ст. ст. 35, 45, 46 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 15, 16, 17 Закону України «Про управління відходами», на вказаній вище земельній ділянці за допомогою піролізних деструкторів (котлів) здійснював діяльність з переробки відходів відпрацьованої автогуми шляхом піролізу, виробництва палива та розміщення відходів у вигляді золи, шлаку. При цьому, ОСОБА_5 не вжив заходів щодо отримання дозвільних документів на зайняття відповідним видом діяльності, дозволи на викиди забруднюючих речовин та утворення відходів, тобто здійснював вказану діяльність з порушенням спеціальних правил, що призвело до забруднення частини земельної ділянки з кадастровими номерами 2610197401:18:003:0389 загальною площею 295 м2 шкідливими речовинами та сприяло зміні її природніх властивостей, тим самим створило небезпеку для довкілля. 
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , які призвели до забруднення частини земельної ділянки з кадастровими номерами 2610197401:18:003:0389 завдано збитки (шкоду) державі в особі органу місцевого самоврядування, а саме Івано-Франківській міській раді на загальну суму 493 240 гривень. 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що справді не дотримано вимог та внаслідок неправомірних дій відбулося забруднення земельної ділянки. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.
Представник потерпілого подала клопотання про розгляд кримінального провадження у їх відсутності. Вказала, що за інформацією, наданою Фінансовим управлінням Івано-Франківської міської ради, на казначейський рахунок поступили кошти від ОСОБА_5 на відшкодування шкоди в сумі 492 240 гривень, та долучила копію виписки по рахунку. 
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів у даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч.2 ст.239 КК України як забруднення земель речовинами, відходами та іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків. 
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Як вбачається з досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також не високу (середній рівень) ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. 
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винного, зокрема його пенсійний вік, те, що обвинувачений раніше не судимий, розлучений, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на утриманні має престарілу матір, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «ПНЦ ІФ ОР» з 09.11.2021 року по 15.11.2021 року з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстиненція (синдром відміни); щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданих збитків, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію обвинуваченого та його захисника, які просили суд суворо не карати та застосувати покарання у виді мінімального штрафу, враховуючи також особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.1 ст.239 КК України у межах санкції вказаної статті у виді штрафу.
Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.
ОСОБА_6 подав клопотання про скасування арештів майна та повернення вилученого майна власнику.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Тому арешти майна, накладені згідно ухвал слідчого судді підлягають скасуванню.
Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого.
Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, - 

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України та призначити йому покарання - штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 42 502 гривень 80 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.
Речові докази: 
- журнал обліку робочого часу (постанова від 10.09.2025 року) - повернути власнику (законному володільцю);
- реєстратор камер відеоспостереження марки Dahua (постанова від 10.09.2025 року) - повернути власнику (законному володільцю);
- контрольну пробу грунту; пробу грунту з місць імовірного забруднення; зразок дроту; зразки рідини із цистерни №1; зразки рідини із цистерни №2; зразки рідини із цистерни №3; зразки рідини із цистерни №4; зразки рідини із цистерни №5; зразки рідини з чотирьох пласткових ємкостей об`ємом 1 куб кожна (постанова від 10.09.2025 року) – знищити; 
- цистерни із рідиною в кількості 5 штук; 28 пластикових ємкостей об`ємом 1 куб кожна (постанова від 10.09.2025 року) – вважати повернутими власнику ОСОБА_6 ;
- мобільний телефон марки HONOR, IMEI НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 та сім-картою НОМЕР_4 (постанова від 10.09.2025 року) - повернути власнику (законному володільцю).
- усі документи та флеш-носій марки Auris 8 Gb із 2532 файлами, які вилучені під час обшуку в приміщеннях консалтингової компанії «LOZINSKA CONSULTING GROUP» за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Шопена, 6-А (постанова від 10.09.2025 року) – повернути власнику (законному володільцю).
- усі речі, предмети та цінності, які вилучені під час проведення обшуків за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_10 та автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport» н.з. НОМЕР_5 (постанова від 10.09.2025 року) – повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 ; 
- мобільний телефон марки Samsung Galaxy A22 G5; грошові кошти в сумі 500 000 грн., 1 900 доларів США, 5 650 Євро (постанова від 10.09.2025 року) - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 .

Арешти накладені: ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17.09.2025 року (справа № 344/16255/25), ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2025 року (справа № 344/16252/25) та ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.09.2025 року (справа № 344/16260/25),- скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_11