КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Унікальний номер справи № 381/6080/25 Головуючий у суді першої інстанції - Анапріюк С.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7685/2026 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О., 
секретар Романович Ю.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргуТовариства з обмеженою «Укр Кредит Фінанс» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1320-5720.
За умовами договору відповідачка отримала кредит у розмірі 10 400,00 грн, дата надання кредиту 23.12.2023.
24.12.2025, 28.12.2025 та 28.12.2025 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали додаткові угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1320-5720, за умовами яких відповідачка отримала кредит у розмірі 5200,00 грн, 5000,00 грн та 3300,00 грн відповідно.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання повністю, надав відповідачці кредитні кошти відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Відповідачка порушила умови кредитного договору та не повернула суму кредиту, не виконала інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.
Загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 109 500,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 15 592,25 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 93 907,75 грн.
Оскільки відповідачка не погасила заборгованість, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 109 500,00 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що кредитний договір укладено між сторонами у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом - одноразовим ідентифікатором, а позивач засвідчив кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Ідентифікацію відповідачка пройшла за допомогою системи BankID НБУ.
Суд дійшов помилкового висновку, що позивачем не надано належних доказів перерахування грошових коштів за кредитним договором, оскільки не врахував, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською становою, тому не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Відтак, видача кредитних коштів може підтверджуватися будь-якими документами зі здійснення господарської операції.
Вказує, що створюючи заявку на отримання кредиту відповідач самостійно вносить номер банківської картки, на саме яку бажає отримати кредитні кошти. Зі змісту кредитного договору, вбачається, що в ньому зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме НОМЕР_1 . Відповідачем не спростовано, що даний платіжний засіб йому не належить.
Також вказує, що факт перерахування кредитних коштів за кредитним договором № 1320-5720 підтверджується копіями квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», які позивач долучив до апеляційної скарги.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Встановлено, що Згідно із розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 08.06.2017 № 2401 «Про видачу ТОВ «Укр Кредит Фінанс» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» ТОВ «Укр Кредит Фінанс» видано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
23.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», у межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, уклали електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1320-5720.
Згідно із цим договором, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) та на підставі якого відповідач отримав кредит, розмір кредиту становить 10400,00 грн, дата надання кредиту 23.12.2023.
Мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб або застосування інших засобів забезпечення виконання зобов`язання не вимагають.
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки - фіксована.
Базовий період складає 30 календарних днів.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною процентною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом.
Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальника.
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору складає 104 000,00 грн.
Дата повернення кредиту - 17.10.2024, нараховані проценти за користування кредитом у перший базовий період - 5460,00 грн, разом до сплати 15860,00 грн.
24.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1320-5720.
Відповідно до умов угоди, кредитодавець зобов`язуються надати позичальнику у кредит грошові кошти у розмірі 5200,00 грн.
28.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1320-5720.
Відповідно до умов угоди, кредитодавець зобов`язуються надати позичальнику у кредит грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.
28.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії №1320-5720.
Відповідно до умов угоди, кредитодавець зобов`язуються надати позичальнику у кредит грошові кошти у розмірі 3300,00 грн.
Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту № 1320-5720 від 23.12.2023, ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 перераховано разом суму коштів у розмірі 23 900,00 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором становить 109 500,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом - 15592,25 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 93907,75 грн.
Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листівках, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підтвердження надання відповідачці ОСОБА_2 кредиту на підставі кредитного договору №1320-5720 від 23.12.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надало власну довідку про перерахування суми кредиту. Проте, вказаний документ не є первинним бухгалтерським документом відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», який створений безпосередньо під час банківської операції по перерахуванню коштів. У ньому не зазначені повні дані щодо рахунку, на який здійснювався переказ коштів. 
Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) дійшов висновку проте, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
В довідці ТОВ «Укр Кредит Капітал» про здійснення перерахування коштів на певні рахунки зазначено про перекази 23.12.2023, 24.12.2023 та 28.12.2023 на рахунок НОМЕР_2 коштів у загальному розмірі 23 900 грн.
Разом з тим, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не надало суду жодних доказів на підтвердження належності рахунку НОМЕР_2 саме відповідачці та надходження на її особистий рахунок грошових коштів на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 1320-5720 від 23.12.2023.
Клопотання про витребування відповідних доказів у банку, який відкрив відповідний рахунок та емітував відповідну картку, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в суді першої інстанції не заявляло.
Власна довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту та розрахунок заборгованості за кредитним договором не можуть бути належними та достатніми доказами на підтвердження факту надання відповідачевці кредитних коштів.
До апеляційної скарги представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» долучив копії квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» щодо проведення переказів коштів в системі LiqPay. Копії вказаних квитанцій не надавалися суду першої інстанції. Долучаючи вказані документи до апеляційної скарги, представник позивача не довів наявності у нього поважних причин ненадання цього доказу суду першої інстанції. З урахуванням положень 367 ЦПК України, копії вказаних квитанцій не підлягають прийняттю апеляційним судом.
Статтею 13 ЦПК України передбачено принцип диспозитивної цивільного судочинства.
Частиною 1 вказаної статті визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду. При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасуванні відсутні.
Керуючись статтями 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 25 травня 2026 року. 

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома