УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

29 травня 2026 року 
м. Київ

справа №560/17113/24
адміністративне провадження № К/990/15405/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року (колегія у складі суддів Полотнянка Ю.П., Драчук Т.О., Смілянця Е.С.)
у справі № 560/17113/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка, скаржниця) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною відмову ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатська діяльність, що надавав право для призначення на посаду судді - 3 роки;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді (позивачки) у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатської діяльності, що надавав право для призначення на посаду судді - 3 роки, з 15.04.2020, визначивши розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці - 56% суддівської винагороди;
- визнати протиправною відмову відповідача щодо здійснення позивачці перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», із розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум;
- зобов`язати відповідача здійснити позивачці перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб із розрахунку 3028 грн, встановленого станом на 01.01.2024 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», із розрахунку 56% суддівської винагороди, з урахуванням виплачених сум.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 12.03.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатської діяльності, що надавав право для призначення на посаду судді - три роки. Зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 з 15.04.2020 перерахунок довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці з урахуванням стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права - адвокатської діяльності, що надавав право для призначення на посаду судді - три роки. Визнав протиправною відмову ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Зобов`язав ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з урахуванням раніше виплачених сум. Відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Надалі Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 27.11.2025, якою частково задовольнив апеляційну скаргу відповідача, скасував рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною відмову ГУ ПФ України в Хмельницькій області щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.05.2024 виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», та зобов`язання ГУ ПФ України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання з 19.05.2024, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн, встановленого на 01.01.2024 абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з урахуванням раніше виплачених сум. Прийняв у цій частині постанову, якою відмовив у задоволенні таких позовних вимог, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.

06.04.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій позивачка з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025, а натомість залишити в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2025.
Окрім того, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з клопотанням про поновлення їй строку на касаційне оскарження рішень судів у справі № 560/17113/24. Причини пропуску строку звернення до касаційного суду мотивувала тим, що вона заздалегідь зверталася до суду із заявою про видачу копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025, однак така була вручена їй 05.03.2026.
Верховний Суд ухвалою від 22.04.2026 залишив касаційну скаргу без руху відповідно до ч. 2 і 3 ст. 332 КАС України, надавши при цьому скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги. 27.04.2026 копія зазначеної ухвали Суду була вручена особисто ОСОБА_1 та відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 251 КАС України вважається врученою їй того ж дня, а тому, відповідно, строк на усунення недоліків касаційної скарги сплинув 07.05.2026.
При цьому з метою розгляду по суті клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Верховний Суд витребував матеріали справи № 560/17113/24 з Хмельницького окружного адміністративного суду, яка надійшла до касаційного суду 26.05.2026.
Ознайомившись з матеріалами справи № 560/17113/24, Верховний Суд з`ясував, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.05.2025 було відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.03.2025 та призначено її розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У травні 2025 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, а у жовтні 2025 року - заяву, в якій просила апеляційний суд повідомити її про результати розгляду апеляційного перегляду справи № 560/17113/24.
27.11.2025 Сьомий апеляційний адміністративний суд, розглянувши по суті апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, ухвалив оскаржувану постанову про її часткове задоволення. 
Однак 16.12.2025 секретарем судового засідання Сьомого апеляційного адміністративного суду складено довідку про те, що у зв`язку з недостатнім фінансуванням витрат суду на послуги поштового зв`язку, відсутня можливість здійснювати відправку поштової кореспонденції сторонам у справі (а саме позивачці), надсилання копії постанови від 27.11.2025 здійснюється через додаток «Viber».
Після того Сьомий апеляційний адміністративний суд надіслав матеріали справи № 560/17113/24 до суду першої інстанції разом із супровідним листом від 25.12.2025 вих. № 560/17113/24/72049/2025.
21.01.2026 ОСОБА_1 подала до Хмельницького окружного адміністративного суду заяву про видачу їй копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025, але отримала копію постанови вже 05.03.2026 (про що свідчить відповідна розписка позивачки на вказаній заяві).
Таким чином, копія оскаржуваної ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025 у справі № 560/17113/24 скаржниці судом апеляційної інстанції не направлялася.
Ураховуючи наведене Суд приймає доводи ОСОБА_1 щодо дати отримання нею копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції 05.03.2026 та вважає за можливе поновити позивачці строк на касаційне оскарження судового рішення у справі № 560/17113/24.

Разом з тим, Верховний Суд зважає на те, що станом на момент постановлення цієї ухвали скаржниця особисто або через свого представника не подала до Суду жодних клопотань (заяв), а також документальних доказів для усунення недоліків, які слугували підставою для залишення касаційної скарги без руху, зокрема не сплатила судовий збір.

За приписами ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За викладених обставин Суд вважає, що ОСОБА_1 слід повернути касаційну скаргу на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2025.

Керуючись статтями 169, 332 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити її зазначений строк.
2. Повернути ОСОБА_1 касаційну скаргу на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року у справі № 560/17113/24.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає особі, яка її подала, реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
4. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя С.Г. Стеценко