ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року Справа № 915/1584/25 
м.Миколаїв
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О., 
за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.,
за участі представників учасників справи: 
від позивача (представник позивача) – Виноградова О.В.,
від відповідача (представник відповідача) – Грошева К.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Баштанської міської ради, вул.Героїв Небесної Сотні, 38, м.Баштанка, Миколаївська область, 56101
електронна пошта: bashtanskaotg@mk.gov.ua
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича, АДРЕСА_1 
про: розірвання договору оренди (найму) нежитлової будівлі, повернення майна, стягнення пені та 3% річних (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог б/н від 26.02.2026 (вх..№2607/26 від 26.02.2026) 

Баштанська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №604/02.02-6/12 від 24.10.2025 (вх.№15320/25 від 31.10.2025) (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.02.2026) в якій просить суд:
- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича пеню в розмірі 6 080,22 грн., 3% річних в сумі 3 145,51 грн.;
- розірвати договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року, укладений між Підприємством комунальної власності області (ТТКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитро Миколайовичем (серія та номер 782, виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Горбенко О.О);
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича передати Баштанській міській раді нерухоме майно комунальної власності Баштанської міської територіальної громади, а саме: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі, загальною площею 132,5 кв.м, розміщені за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Ювілейна,80.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Миколаївської обласної ради №12 від 14.06.2023 “Про надання згоди на безоплатну передачу нерухомого майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади” надано згоду на безоплатну передачу зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області нерухомого майна - нежитлового приміщення, аптеки, що перебуває в господарському віданні ПКВО “Фармація” за адресою вул. Ювілейна, 80, м.Баштанка, у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади за умови використання для потреб територіальної громади. В подальшому, як зазначає позивач, рішенням Баштанської міської ради №198 від 06.07.2023 року “Про безоплатне прийняття зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради нерухомого майна” прийнято безоплатно у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради нерухоме майно спільної власності територіальних громад нежитлове приміщення аптеки, що перебуває у господарському віданні підприємства комунальної власності області “ПКВО “Фармація” та розташоване за адресою: вул.Ювілейна, 80 місто Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, та затверджено акт приймання-передачі вищевказаного нерухомого майна. Надалі, як стверджує позивач, в процесі ознайомлення з переданими балансоутримувачем ПКВО “Фармація” документами позивачем було виявлено нотаріально посвідчений договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007, який укладено між Підприємством комунальної власності області (ПКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитром Миколайовичем. Позивач з посиланням на інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №4419127739 від 03.09.2025 зазначає, що строк дії договору до 29.11.2017, з правом пролонгації. Відтак, на думку позивача, на день подання позовної заяви вказаний договір пролонговано без будь-яких додаткових угод, лише на підставі п. 10.6 розділу 10 договору. Вказує, що ФОП Шевченко Д.М., фактично використовуючи частину об`єкту нерухомого майна з метою отримання прибутку, в порушення істотних умов договору та вимог чинного законодавства України не сплачує орендну плату за користування майном комунальної форми власності.
Щодо підстав розірвання договору оренди нерухомого майна, позивач зазначає обставини щодо несплати відповідачем орендної плати протягом 2023, 2024 та 2025 років, що в загальному становить 24 місяці, за користування орендованим нерухомим майном, що є істотним порушенням умов договору.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.11.2025 позовну заяву Баштанської міської ради №604/02.02-6/12 від 24.10.2025 (вх.№15320/25 від 31.10.2025) залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
17.11.2025 від позивача засобами поштового зв`язку до суду подано заяву про усунення недоліків позовної заяви №604/02.02-6/17 від 07.11.2025 (вх.№16113/25 від 17.11.2025) 
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 18.12.2025. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи. 
Представник відповідача через систему “Електронний суд” подав заяву від 18.12.2025 (вх.№18221/25 від 18.12.2025) в якій зазначає, що адвокат Компанієць М. М. звернувся до суду з проханням надати доступ до матеріалів справи та 15.12.2025 року представнику відповідача було надано доступ до матеріалів справи у системі Електронний суд. Вказує, що фактично, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви лише 15.12.2025, у зв`язку з цим, з метою надання відповідачу можливості підготувати та подати відзив на позовну заяву просить суд відкласти судове засіданні призначене на 18.12.2025 на іншу дату. 
Ухвалою суду від 18.12.2025, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 27.01.2026. Вказано, що позивач має право, у разі подання відзиву на позовну заяву, подати відповідь на відзив в 5-ти денний строк з дня отримання відзиву. 
Відповідач через систему “Електронний суд” надав відзив на позовну заяву разом з доказами (вх.№18322/25 від 31.12.2025) (т.1 арк.148-165) в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову. Вказує, що на виконання вимог Договору оренди, відповідач – ФОП Шевченко Дмитро Миколайович регулярно та вчасно сплачував орендну плату на банківський рахунок орендодавця – підприємства комунальної власності області (ПКВО) «Фармація», в тому числі за період з серпня 2023 року по вересень 2025 року в підтвердження чого посилається на платіжні інструкції за вказаний період. Зазначає, що відповідачу не було відомо про зміну власника орендованого майна та необхідність сплати орендної плати за новими реквізитами, жодного листа від Баштанської міської ради, які нібито були направлені за його адресою, відповідачем отримано не було. Вказує, що листи Баштанська міська рада направляла на поштову адресу: м.Баштанка, вул.Полтаська, 38/1. Натомість, поштовою адресою відповідача є: м.Баштанка, вул. Полтавська, буд. 38, кв.1, а не 38/1, тому рекомендовані листи надсилалися позивачем не за адресою відповідача. Повідомлення відповідача ФОП Шевченка Дмитра Миколайовича про зміну власника орендованого майна та надання реквізитів для перерахунку орендної плати не відбулося в належний спосіб. Вказує, що деякі орендні платежі, які ФОП Шевченко Дмитро Миколайович здійснював на рахунок ПКВО «Фармація» повернулися на банківський рахунок ФОП Шевченка Д. М. Однак, оскільки ФОП Шевченко Д. М. не володів інформацією про зміну власника орендованого майна та, відповідно, зміну реквізитів для оплати, за якими необхідно сплачувати кошти згідно з Договором оренди, відповідач продовжував виконувати обов`язок щодо сплати орендної плати на рахунок ПКВО «Фармація». Наголошує, що сплачував орендні платежі не на рахунок Баштанської міської ради, а на рахунок первісного орендодавця (кредитора) саме з причини неповідомлення про зміну власника орендованого майна та актуальних реквізитів для сплати орендних патежів. Також, заперечує проти здійсненого позивачем розрахунку штрафних санкцій. 
Від позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання №604/02.02-6/12 від 05.01.2026 (вх.№431/26 від 09.01.2026) про продовження процесуального строку для подання заперечення на відзив. 
За результатами розгляду вказаного клопотання судом було постановлено ухвалу від 14.01.2026, якою продовжено Баштанській міській раді строк для подання відповіді на відзив до 19.01.2026.
19.01.2026 до суду від Баштанської міської ради засобами поштового зв`язку надійшло клопотання №604/02.02-6/12 від 15.01.2026 (вх.№811/26 від 09.01.2026) про продовження процесуального строку для подання заперечення на відзив.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.01.2026 клопотання Баштанської міської ради №604/02.02-6/12 від 15.01.2026 (вх.№811/26 від 19.01.2026) про продовження процесуального строку у справі № 915/1584/25 задоволено. Продовжено Баштанській міській раді строк для подання відповіді на відзив у справі № 915/1584/25 до 26.01.2026 включно.
26.01.2026 до суду від Баштанської міської ради засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив №604/02.02-6/12 від 21.01.2026 разом з доказами (вх.№1170/26 від 26.01.2026) (т.1 арк.195-223) в якій зазначає, що після отримання відзиву, з метою формування позиції органу місцевого самоврядування, посадовими особами направлено запит №06/02.02-6/15 від 05.01.2026 до АТ «Укрпошта» на отримання публічної інформації щодо способу доставки та адреси за якою здійснювалася доставка поштових відправлень. На вказаний запит АТ «Укрпошта» надано загальну інформацію, у листі відсутні дані щодо адреси фактичної доставки поштової кореспонденції. З метою встановлення фактичної адреси доставки відправленої радою кореспонденції на адресу відповідача, повторно скеровано запит до АТ «Укрпошта» №06/02.02-6/15 від 09.01.2026. У відповіді на запит повідомлено, що листи на ім`я ФОП Шевченко Д.М. не були вручені, при цьому їх доставка здійснювалась за адресою вул.Полтавська, буд.38, к.1, м.Баштанка. Також, зазначає, що жителям м.Баштанки Миколаївської області відомо, що адреси м.Баштанка, вул.Полтавська 38/1 не існує. Зазначає, що позивачем було підготовлено службову записку на ім`я головного архітектора територіальної громади щодо фактичної наявності у м.Баштанка адреси: 56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.38/1. За інформацією начальника відділу архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради адреса Миколаївська область, Баштанський район, м.Баштанка, вул.Полтаська, 38/1 не присвоювалась, та в єдиному державному реєстрі відсутня. Зазначає, що вказані вище обставини підтверджують, що поштова кореспонденція відправлялась органами місцевого самоврядування за адресою вказаною в договорі оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007. 
Також, позивач через систему “Електронний суд” подав клопотання №604/02.02-6/12 від 26.01.2026 (вх.31193/26 від 26.01.2026) в якому просить суд відкласти розгляд справи призначений на 27.01.2026 на іншу дату. В обґрунтування вказує, що 21.01.2026 позивачем на адресу відповідача та суду було направлено відповідь на відзив. Проте станом на 26.01.2026 заперечення від відповідача на відповідь на відзив на адресу позивача не надходили. Також, зазначає, що 23.01.2026 року Баштанською міською радою на адресу суду та відповідача направлено заяву про зменшення розміру позовних вимог, повідомлення про вручення відповідачу вказаних заяв позивачем не отримано, тому у відповідача не було часу на ознайомлення та надання відповіді. 
Відповідач через систему “Електронний суд” подав заяву (вх.№1205/26 від 27.01.2026) в якій просить суд судове засідання призначене на 27.01.2026 провести за відсутності відповідача та його представника. Проти позовних вимог заперечує.
Також, відповідач через систему “Електронний суд” подав клопотання (вх.№1203/26 від 26.01.2026) в якому просить суд долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № 2646 від 21.01.2026 року на суму 120 265,22 грн. на підтвердження оплати по Договору оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року на рахунок позивача – Баштанської міської ради за період з серпня 2023 року по грудень 2025 року відповідно до акту звірки від 30.12.2025 року, який наявний у матеріалах справи. Зазначає, що відповідачем у повному обсязі перераховано грошові кошти на рахунок Баштанської міської ради по Договору оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року. Наголошуємо, що відповідач ФОП Шевченко Д. М. сплачував орендні платежі не на рахунок Баштанської міської ради, а на рахунок первісного орендодавця (кредитора) саме з причини неповідомлення про зміну власника орендованого майна та актуальних реквізитів для сплати орендних платежів, тобто, не з вини відповідача.
Суд дослідивши подане відповідачем клопотання, ухвалив долучити до матеріалів справи платіжну інструкцію № 2646 від 21.01.2026 року на суму 120 265,22 грн.
Відповідач через систему “Електронний суд” подав заяву (вх.№1233/26 від 27.01.2026) в якій просить суд відкласти судове засідання на іншу дату, у зв`язку з необхідністю підготовки та подання заперечень на відповідь на відзив та ознайомлення зі змістом заяви про зменшення позовних вимог. 
Ухвалою суду від 27.01.2026 відкладено підготовче засідання на 10.02.2026. 
28.01.2026 до суду від Баштанської міської ради засобами поштового зв`язку надійшла заява про зменшення позовних вимог №604/02.02-6/12 від 23.01.2026 (вх.№1312/26 від 28.01.2026) (т.1 арк.241-254) в якій позивач зазначає, що при розрахунку боргу за використання нерухомого майна згідно Договору оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 починаючи з 2024 року помилково до суми індексації включено суму базової орендної ставки, що призвело до збільшення суми боргу за використання нерухомого майна, пені, 3% річних. Відповідно до нового розрахунку загальна сума та ціна позову зменшилась із 125 314,82 грн. до 115 431,16 грн. У зв`язку з чим позивач зменшує позовні вимоги та просить суд: - стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича заборгованість з орендної плати в розмірі 106 205,43 грн., пеню в розмірі 6 080,22 грн., 3% річних в сумі 3 145,51 грн.; - розірвати договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року, укладений між Підприємством комунальної власності області (ТТКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитро Миколайовичем (серія та номер 782, виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Горбенко О.О); - зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича передати Баштанській міській раді нерухоме майно комунальної власності Баштанської міської територіальної громади, а саме: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі, загальною площею 132,5 кв.м, розміщені за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Ювілейна, 80.
Відповідач через систему «Електронний суд» подав заперечення (на відповідь на відзив) від 04.02.2026 (вх.№1633/26 від 05.02.2026) в яких, зокрема, зазначає, що позивачем жодним належним, достовірним та допустими доказом не підтверджено надсилання відповідачу за належною адресою повідомлення про зміну власника орендованого відповідачем майна (зміну кредитора) та необхідність сплати орендної плати за новими реквізитами. Вказує, що не є достовірною інформація, викладена у Листі АТ «Укрпошта» від 09.01.2026 року №06/02.02-6/15, де повідомляється, що доставка рекомендованих листів № 0601177668641 на ім`я Шевченко Д. В. та № R067014161020 на ім`я ФОП Шевченко Д. В. здійснювалась листоношею відділення Баштанка, індекс 56101 за адресою: АДРЕСА_2 , 06.08.2025 р. та 09.10.2025 р., оскільки така інформація нічим не підтверджена. Також, просить суд поновити відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив.
Позивач через систему «Електронний суд» подав клопотання про долучення доказів (№1735/26 від 09.02.2026). 
Ухвалою суду від 10.02.2026, яку занесено до протоколу судового засідання, поновлено відповідачу строк для подання заперечень (на відповідь на відзив), ухвалено розглянути справу поза межами строку встановленого ч.3 ст.177 ГПК України, у розумний строк та відкладено підготовче засідання на 04.03.2026. Позивачу визначитись з позовними вимогам у строк до 26.02.2026, відповідачу у строк до 03.03.2026 подати міркування – пояснення з урахуванням остаточних позовних вимог позивача. 
Позивач через систему «Електронний суд» подав заяву про зменшення позовних вимог від 26.02.2026 (вх.№2607/26 від 26.02.2026) (т.2 арк.27-33) в якій зменшує суму позовних вимог на суму орендної плати за користування майном, а саме на 106 205,43 грн., у зв`язку з їх сплатою відповідачем та визначає остаточні позовні вимоги. Так, позивач просить суд:
- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича пеню в розмірі 6 080,22 грн., 3% річних в сумі 3 145,51 грн.;
- розірвати договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року, укладений між Підприємством комунальної власності області (ТТКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитро Миколайовичем (серія та номер 782, виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Горбенко О.О.);
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича передати Баштанській міській раді нерухоме майно комунальної власності Баштанської міської територіальної громади, а саме: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі, загальною площею 132,5 кв.м, розміщені за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Ювілейна,80.
Відповідач через систему «Електронний суд» подав пояснення на заяву про зменшення позовних вимог (вх.№2870/26 від 04.03.2026) в яких проти позовних вимог заперечує у повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав викладених у відзиві, у запереченнях на відповідь на відзив та зазначених поясненнях. 
Ухвалою суду від 04.03.2026, яку занесло до протоколу судового засідання заяву про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2026.
З урахуванням викладеного, судом розглядаються зменшені позовні вимоги. 
У судовому засіданні 26.03.2026 судом оголошено перерву до 23.04.2026. 
07.04.2026 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему “Електронний суд” представником фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича подано заяву б/н від 06.04.2026 (вх. № 4892/26) в якій представник просить суд надати можливість представниці відповідача адвокату Грошевій Катерині Олександрівні брати участь у всіх судових засіданнях у справі № 915/1584/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 10.04.2026, заяву б/н від 06.04.2026 (вх.№4892/26 від 07.04.2026) представника фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича про участь у судовому засіданні 23.04.2026 в режимі відеоконференції – задоволено.
Відеоконференція з використанням системи vkz.court.gov.ua за участю представника відповідача 23.04.2026 не відбулась, оскільки спостерігалась нестабільна робота та тимчасові збої роботи системи “Захищений відеконференцзв`язок судом” в підтвердження чого головним спеціалістом Щербаковим О.В. в присутності головного спеціаліста Буданова Є. Ю. складено Акт від 23.04.2026 про знеструмлення електромережі суді, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що вплинули на безперебійність та функціонування автоматизованої системи. Ухвалою суду від 23.04.2026, з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності суд ухвалив на підставі п. 3 ч. 2 ст. 202 ГПК України відкласти розгляд справи на 12.05.2026.
08.05.2026 на адресу Господарського суду Миколаївської області через систему “Електронний суд” представником фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича подано заяву б/н від 07.05.2026 (вх. № 6823/26) в якій представник просить суд надати можливість представниці відповідача адвокату Грошевій Катерині Олександрівні брати участь у всіх судових засіданнях у справі № 915/1584/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою суду від 08.05.2026 заяву б/н від 07.05.2026 (вх. № 6823/26 від 08.05.2026) представника фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича про участь у судовому засіданні 12.05.2026 о 13:00 в режимі відеоконференції – задоволено. 
У судовому засіданні 12.05.2026 представник позивача зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні 12.05.2026 проти позовних вимог заперечила та просила суд відмовити в їх задоволенні.
У судовому засіданні 12.05.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
29 листопада 2007 року між Підприємством комунальної власності області «Фармація» (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Шевченко Дмитром Миколайовичем (далі – орендар) було укладено Договір оренди (найму) нежитлової будівлі (далі – Договір), у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі Баштанської ЦРА №15- філії ПКВО «Фармація» (майно), загальною площею 132,5 кв.м., розміщене за адресою: Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Ювілейна, 80, що знаходиться на балансі Баштанської ЦРА №15 – філії ПКВО «Фармація» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою, виконаною ПП «Снейл» (сертифікат №3457/05, виданий Фондом державного майна України 17 травня 2005 року) станом на 31.10.07 року і становить 40 700,00 грн. Майно передається без меблів та обладнання, в належному стані для використання. Майно передається в оренду для розміщення складського приміщення продовольчих товарів та магазину «Електронний світ» (п.1.1 Договору). 
Згідно п.1.2 Договору, вказане нежиле приміщення, аптека, цегл. – літ.А-2 загальною площею 1101,6 кв.м., до неї примикають: ганок №1 кам.; ганок №2 з/б марш; вхід в підвал цегл. №6; вхід в підвал цегл. №7; приямок цегл. №9; приямок цегл. №10; приямок цегл.№11; приямок цегл.№12, приямок цегл.№13; пожежна драбина метал.№14; гараж цегл. – літ.Б-1; гараж цегл. – літ.В-1; навіс цегл. – літ.Е-1; топочна цегл. – літ.Ж-1; склад цегл. - літ.З-1; огорожі №3, 4, 5; замощення №І.
Зазначене нерухоме майно належить підприємству комунальної власності області «Фармація» (форма власності – комунальна) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 08 липня 2007 року Баштанською міською радою Баштанського району Миколаївської області на підставі рішення виконкому Баштанської міської ради від 27.06.2003 №142, зареєстрованого Баштанським районним бюро технічної інвентаризації , номер запису 817 в книзі 17. 
Відповідно до п.2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном з моменту державної реєстрації Договору та складання сторонами акту приймання – передачі майном. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишаються територіальні громади сіл, селищ, міст Миколаївської області, а орендар користується ним протягом строку оренди (п.2.2 Договору). 
Згідно п.3.3 Договору, орендна плата перераховується орендарем балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 20-го числа поточного місяця у повному обсязі згідно виставленого рахунку та підтверджується актом виконаних робіт. Балансоутримувач у триденний термін перераховую 30% від орендної плати до обласного бюджету. 
У відповідності до п.3.5 Договору, орендна плата, перерахована не своєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до обласного бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п.3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. 
Відповідно до п.5.6 Договору, орендар зобов`язується щомісяця, до 25-го числа поточного місяця надавати балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).
Згідно п.5.9 Договору, орендар зобов`язується, у разі припинення або розірвання Договору, повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря. 
Пунктом 7.4 Договору визначено, що якщо орендар не сплатив орендну плату протягом 3-х місяців, орендодавець зобов`язаний порушити питання про розірвання договору оренди. 
У відповідності до п.10.1 Договору, договір укладається на 10 років з моменту його державної реєстрації. 
Відповідно до п.10.4 Договору, за ініціативою однієї із сторін, це договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. 
Згідно п.10.6 Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. 
Пунктом 10.7 Договору визначено, що реорганізація орендодавця, балансоутримувача чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього Договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступника), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем. 
У відповідності до п.10.8 Договору, чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, достроково, за взаємною згодою сторін, або за рішенням господарського суду. 
Договір підписано та скріплено печатками сторін. 
Договір посвідчено приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Горбенком Олександром Олександровичем та зареєстровано в реєстрі за №782.
Згідно Витягу №5049666 від 29.11.2007 Договір зареєстровано в Державному реєстрі правочинів (арк.21). 
Рішенням Миколаївської обласної ради №12 від 14.06.2023 «Про надання згоди на безоплатну передачу нерухомого майна зі спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст Миколаївської області у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади», вирішено надати згоду на безоплатну передачу зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області нерухомого майна - нежитлового приміщення будівлі (аптеки), що перебуває в господарському віданні підприємства комунальної власності області «Фармація» та розташоване за адресою: вул.Ювілейна, 80, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади за умови використання для потреб територіальної громади та не відчуження у приватну власність (т.1 арк.12). 
Рішенням Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області №19 від 06.07.2023 «Про безоплатне прийняття зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради нерухомого майна», зокрема, вирішено:
1. Прийняти безоплатно у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради нерухоме майно спільної власності територіальних громад – нежитлове приміщення, аптеки, що перебуває у господарському віданні підприємства комунальної власності області «Фармація» та розташоване за адресою: вулиця Ювілейна, 80, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область. 
2. Затвердити акт приймання – передачі нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, що перебуває у господарському віданні підприємства комунальної власності області «Фармація» та розташоване за адресою: вул.Ювілейна, 80, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради.
3. Виконавчому комітету Баштанської міської ради вжити заходів щодо державної реєстрації права власності територіальної громади на нерухоме майно, зазначене у п.1 цього рішення. 
4. Доповнити Перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади Баштанської міської ради прийнятим нерухомим майном, визначеним у пункті 1 цього рішення (т.1 арк.13-15). 
Так, згідно Витягу №341480147 від 03.08.2023 з Державного реєстру речових прав за Баштанською міською радою зареєстровано право власності на нежитлове приміщення аптеки літера А-2, загальною площею 1110,1 кв.м.; ганок №1; ганок №2; вхід у підвал №6, вхід у підвал №7, вхід у підвал №15; приямок №9; приямок №10; приямок №11; приямок №12; приямок №13; пожежна драбина №14; гараж літера Б-1; гараж літера В-1; навіс літера Е-1; топочна літера Ж-1; склад літера З-1; огорожі №3,4,5; замощення №1 (т.1 арк.16). 
Також, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №441912739 від 03.09.2025 за Баштанською міською радою зареєстровано право власності на нежитлове приміщення аптеки літера А-2, загальною площею 1110,1 кв.м.; ганок №1; ганок №2; вхід у підвал №6, вхід у підвал №7, вхід у підвал №15; приямок №9; приямок №10; приямок №11; приямок №12; приямок №13; пожежна драбина №14; гараж літера Б-1; гараж літера В-1; навіс літера Е-1; топочна літера Ж-1; склад літера З-1; огорожі №3,4,5; замощення №1.
Також, з вказаної Інформації довідки вбачається, що приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Сіряковою Оленою Вікторівною на підставі договору оренди 782 виданого 29.11.2007 внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації за Шевченко Дмитром Миколайовичем право користування (найму(оренди)) будівлею або іншим капітальними спорудами, їх окремими частинами, зі строком дії 29.11.2017 з правом пролонгації. 
Позивач стверджує, що на підставі положень Договору, а саме п.10.6 Розділу 10 (за відсутності заяви однієї із сторін про його припинення) договір продовжений на той самий строк і на тих самих умовах. На день подання позовної заяви Договір є чинним. 
Позивач у позові зазначає, що з метою уточнення інформації щодо перерахування ФОП Шевченко Д.М. орендної плати за Договором направив на адресу ПКВО «Фармація» лист.
Підприємство комунальної власності області «Фармація» листом 390/06-05 від 24.03.2025 повідомило Баштанську міську раду, що оскільки рішення Миколаївської обласної ради від 14.09.2023 №21 «Про припинення права господарського відання нерухомого майна», підприємство отримало лише на початку жовтня місяця 2023 року, то всім орендарям в тому числі ФОП - Шевченко Дмитру Миколайовичу включно до жовтня 2023 року виставлялись рахунки з орендної плати які були сплачені. Починаючи з листопада 2023 року, рахунки з орендної плати ФОП – Шевченко Д.М. не виставлялися, але кошти від ФОП Шевченко Д.М. продовжували надходити, навіть не зважаючи на те що підприємство неодноразово направляло листи про те, що зазначені в договорі оренди приміщення передані іншому власнику. Починаючи з вересня 2024 року по лютий 2025 року перераховані кошти підприємство почало повертати платнику, тобто ФОП – Шевченко Д.М. (т.1арк.26). 
Крім того, позивач зазначає, що Миколаївська обласна рада на запит позивача листом №430-07-05-25 від 17.04.2025 повідомила, що з 01 серпня 2023 року по лютий 2025 року орендна плата за Договором оренди від 29.11.2007 №782 до обласного бюджету не сплачувалась (т.1 арк.27).
Позивач вказує, що з метою повідомлення орендаря про зміну власника нерухомого майна та надання реквізитів для перерахунку орендної плати за його використання рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення направив ФОП Шевченко Д.М. лист №173/02.02-6/17 від 09.04.2025, який повернувся відправнику 15.04.2025, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (т.1арк.23-25).
Позивач зазначає, що на виконання умов Договору неодноразово направляв орендарю ФОП Шевченко Д.М. листи з рахунками – фактури для сплати за оренду нерухомого майна, а саме: 
- лист №317/02.02-6/17 від 17.06.2025 до якого було додано рахунок – фактура №46 від 10.01.2025 та рахунок – фактура №47 від 10.02.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.28-31);
- лист №340/02.02-6/17 від 25.06.2025 до якого було додано рахунок – фактура №48 від 10.03.2025 та рахунок – фактура №47 від 10.04.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.32-35);
- лист №358/02.02-6/17 від 02.07.2025 до якого було додано рахунок – фактура №59 від 10.06.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.36,37);
- лист №434/02.02-6/17 від 04.08.2025 до якого було додано рахунок – фактура №69 від 11.07.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.38-40);
- лист №462/02.02-6/17 від 15.08.2025 до якого було додано рахунок – фактура №79 від 13.08.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.41-43);
- лист №575/02.02-6/17 від 08.10.2025 до якого було додано рахунок – фактура №89 від 13.09.2025 (т.1арк.28-31).
За твердженням позивача на час подання позовної заяви, відповідач не виконав обов`язок щодо своєчасної оплати орендних платежів, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість із орендної плати за період з серпня 2023 року по вересень 2025 року.
Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язано за договором щодо сплати орендної плати за користування об`єктами оренди з серпня 2023 року по вересень 2025 року, позивач, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі, пені, 3% річних, а також, у зв`язку з несплатою орендних платежів більше ніж 3 місяці з вимогою про розірвання договору оренди та зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди.
Відповідач заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що не отримував від Баштанської міської ради листи в яких останній повідомляв про зміну власника нерухомого майна та виставляв рахунки – фактури на оплату за оренду нерухомого майна, оскільки вони направлялись не за адресою відповідача – АДРЕСА_2 , який зазначений у Договорі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а на іншу адресу, а саме - АДРЕСА_2 . У зв`язку з тим, що ФОП Шевченко Д.М. не був належним чином повідомлений про зміну власника нерухомого майна, то продовжував сплачувати орендну плату підприємству комунальної власності області «Фармація». 
Відповідачем зазначено, що деякі орендні платежі, які ФОП Шевченко Дмитро Миколайович здійснював на рахунок ПКВО «Фармація» повернулися на банківський рахунок ФОП Шевченка Д.М. Однак, оскільки ФОП Шевченко Д.М. не володів інформацією про зміну власника орендованого майна та, відповідно, зміну реквізитів для оплати, за якими необхідно сплачувати кошти згідно з Договором оренди, відповідач продовжував виконувати обов`язок щодо сплати орендної плати на рахунок ПКВО «Фармація». В усному порядку ФОП Шевченко Д.М. намагався з`ясувати у ПКВО «Фармація» причину повернення грошових коштів, які сплачувались як орендна плата відповідно до Договору оренди та дізнався про зміну власника об`єкту оренди.
Під час розгляду справи у суді, відповідач сплатив на рахунок позивача – Баштанської міської ради кошти по Договору оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року за період з серпня 2023 року по грудень 2025 року в сумі 120 265,22 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2646 від 21.01.2026 року на суму 120 265,22 грн. (т.1 акр.229). 
У подальшому, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог від 26.02.2026 (вх.№2607/26 від 26.02.2026) (т.2 арк.27-33) в якій зменшує суму позовних вимог на суму орендної плати за користування майном, а саме на 106 205,43 грн., у зв`язку з їх сплатою відповідачем та просить суд:
- стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича пеню в розмірі 6 080,22 грн., 3% річних в сумі 3 145,51 грн.;
- розірвати договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року, укладений між Підприємством комунальної власності області (ТТКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитро Миколайовичем (серія та номер 782, виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Горбенко О.О.);
- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича передати Баштанській міській раді нерухоме майно комунальної власності Баштанської міської територіальної громади, а саме: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі, загальною площею 132,5 кв.м, розміщені за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул. Ювілейна,80.
Відповідач наголошує на тому, що сплачував орендні платежі не на рахунок Баштанської міської ради, а на рахунок первісного орендодавця (кредитора) саме з причини неповідомлення про зміну власника орендованого майна та актуальних реквізитів для сплати орендних платежів, тобто, не з власної вини, тому відсутні будь-які підстави для розірвання договору оренди, а також стягнення пені та 3% річних. 
З огляду на викладене судом розглядаються зменшенні позовні вимоги. 

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Передача в оренду майна, яке є комунальною власністю, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання такого майна, регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».
У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.
Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як встановлено судом вище, 29 листопада 2007 року між Підприємством комунальної власності області «Фармація» та фізичною особою-підприємцем Шевченко Дмитром Миколайовичем (далі – орендар) було укладено Договір оренди (найму) нежитлової будівлі (далі – Договір), у відповідності до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі Баштанської ЦРА №15- філії ПКВО «Фармація» (майно), загальною площею 132,5 кв.м., розміщене за адресою: Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Ювілейна, 80, що знаходиться на балансі Баштанської ЦРА №15 – філії ПКВО «Фармація» (балансоутримувач).
У подальшому, нерухоме майно – нежитлове приміщення, аптеки за адресою: вулиця Ювілейна, 80, м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область було передано у комунальну власність Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради.
Так, відповідно до відомостей, які містяться у витязі з Державного реєстру речових прав №341480147 від 03.08.2023 та Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №441912739 від 03.09.2025, з 01.08.2023 за Баштанською міською радою зареєстровано право власності на нерухоме майна, а саме: нежитлового приміщення аптеки літера А-2, загальною площею 1110,1 кв.м.; ганок №1; ганок №2; вхід у підвал №6, вхід у підвал №7, вхід у підвал №15; приямок №9; приямок №10; приямок №11; приямок №12; приямок №13; пожежна драбина №14; гараж літера Б-1; гараж літера В-1; навіс літера Е-1; топочна літера Ж-1; склад літера З-1; огорожі №3,4,5; замощення №1 (т.1 арк.16, 22). 
Суд зауважує, що у відповідності до ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.
Чинне законодавство надає наймачу додатковий захист шляхом встановлення правила про те, що перехід права власності на річ, передану у найм, не є підставою для зміни або припинення договору найму. При цьому новий власник речі автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати до закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав.
Подібні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5429/18, від 12.03.2019 у справі №909/367/18, від 05.06.2018 у справі №922/2318/17, від 17.07.2018 у справі № 923/70/18).
Отже, до Баштанської міської територіальної громади в особі Баштанської міської ради перейшли права та обов`язку за Договором оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007, зокрема право на отримання орендної плати за користування нерухомим майном переданого в оренду на підставі вказаного Договору. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою повідомлення орендаря про зміну власника нерухомого майна та надання реквізитів для перерахунку орендної плати за його використання рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення направив ФОП Шевченко Д.М. лист №173/02.02-6/17 від 09.04.2025, який повернувся відправнику 15.04.2025, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою (т.1арк.23-25).
У подальшому, позивачем направлялись орендарю ФОП Шевченко Д.М. листи з рахунками – фактури для сплати за оренду нерухомого майна, а саме: 
- лист №317/02.02-6/17 від 17.06.2025 до якого було додано рахунок – фактура №46 від 10.01.2025 та рахунок – фактура №47 від 10.02.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.28-31);
- лист №340/02.02-6/17 від 25.06.2025 до якого було додано рахунок – фактура №48 від 10.03.2025 та рахунок – фактура №47 від 10.04.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.32-35);
- лист №358/02.02-6/17 від 02.07.2025 до якого було додано рахунок – фактура №59 від 10.06.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.36,37);
- лист №434/02.02-6/17 від 04.08.2025 до якого було додано рахунок – фактура №69 від 11.07.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.38-40);
- лист №462/02.02-6/17 від 15.08.2025 до якого було додано рахунок – фактура №79 від 13.08.2025, який повернувся відправнику із зазначенням причин невручення (т.1арк.41-43);
- лист №575/02.02-6/17 від 08.10.2025 до якого було додано рахунок – фактура №89 від 13.09.2025 (т.1арк.28-31).
Відповідач стверджує, що не отримував від Баштанської міської ради листи в яких останній повідомляв про зміну власника нерухомого майна та виставляв рахунки – фактури на оплату за оренду нерухомого майна, оскільки вони направлялись не за адресою відповідача – м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.38, кв.1, який зазначений у Договорі та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а на іншу адресу, а саме - м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.38/1. 
Позивач на спростування тверджень відповідача щодо направлення листів за неналежною адресою відповідача, направив запит №06/02.02-6/15 від 05.01.2026 АТ «Укрпошта» в якому просив надати інформацію та вказати у який спосіб та за якою поштовою адресою здійснювалась доставка рекомендованих листів з повідомленням про вручення, за наступними номерами (ШКІ): 0601133253002, 0601159389395, 0601162740702, 0601165480043, 0601177668641 та R067014161020 та зазначити причини повернення даних поштових відправлень (т.1 арк.170). 
У відповідь на вказаний запит АТ «Укрпошта» у листі №1.16.001-274-26 від 06.01.2026 вказало, що за інформацією з автоматизованої системи АТ «Укрпошта» рекомендовані листи: 
- R067014161020 від 08.10.2025 з рекомендованим повідомленням про вручення, на адресу ФОП Шевченко ( АДРЕСА_3 ) доставлявся 11.10.2025 за зазначеною адресою. Вручити відправлення не надалося можливим. За закінченням терміну зберігання лист повернутий відправнику та значиться врученим 14.10.2025 представнику відправника. 
- 0601177668641 від 05.08.2025, з рекомендованим повідомленням про вручення, на адресу ФОП Шевченко ( АДРЕСА_3 ) доставлявся 07.08.2025 за зазначеною адресою. Вручити відправлення не надалося можливим. За закінченням терміну зберігання лист повернутий відправнику та значиться врученим 13.08.2025 представнику відправника. 
Інформація стосовно пересилання поштових відправлень №0601133253002, №0601159389395, №0601162740702, №0601165480043 в автоматизованій системі відстеження АТ «Укрпошта» відсутня, тому що вони були прийняті до пересилання більш ніж півроку тому, а тому надати інформацію не надається можливим (т.1 арк.199, 200). 
У подальшому, позивачем з метою встановлення фактичної доставки відправленої кореспонденції на адресу відповідача направлено повторний запит №06/02.02-6/15 від 09.01.2026 до АТ «Укрпошта» в якому просив надати уточнюючу інформацію щодо процедури вручення поштових рекомендованих листів з повідомленням про вручення (№0601177668641 від 05.08.2025, № R067014161020 від 08.10.2025). 
У наданій на повторний запит відповіді (лист №1.30.002.-1674-26 від 19.01.2026) АТ «Укрпошта» повідомило, що рекомендовані листи №0601177668641 від 05.08.2025, №R067014161020 від 08.10.2025 на ім`я ФОП Шевченко Д.М. не були вручені адресату, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. Доставка даних листів здійснювалась листоношею відділення Баштанка, індекс 56101 за адресою: АДРЕСА_2 , 06.08.2025 та 09.10.2025 відповідно (т.1 арк.207). 
Також, позивач з метою встановлення правильності зазначених адрес на поштових конвертах, що направлялись Шевченко Д.М. направив службову записку головному архітектору територіальної громади в якій просив надати інформацію чи наявна у м.Баштанка адреса: 56101, Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.38/1 (т. 1 арк.208).
У відповідь на службову записку, відділ архітектури та містобудування виконавчого комітету Баштанської міської ради в листі вх.№604/02.02-6 від 20.01.2026, повідомив, що органом з присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес на території Баштанської міської територіальної громади адреса: Миколаївська область, Баштанський район, Баштанська територіальна громада, м.Баштанка, вул.Полтавська, буд.38/1, не присвоювалась. В Єдиному державному реєстрі адрес дана адреса відсутня (т.1 арк.209).
Позивач з посиланням на зазначену вище інформацію стверджує, що поштова кореспонденція відправлялась органом місцевого самоврядування за адресою визначеною в договорі оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007, а тому позивачем належним чином повідомлено орендаря про зміну власника нежитлового приміщення.
З урахуванням наведеного суд зазначає, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 (п.8) визначено окремі категорії поштових відправлень: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.
Згідно п. 32 Правил надання послуг поштового зв`язку, будь-яке поштове відправлення повинно містити дані адресата (одержувача) зазначеного відправлення, зокрема найменування адресата та його поштову адресу.
Крім того, у разі якщо поштове відправлення є рекомендованим, разом із конвертом надсилається бланк повідомлення про вручення зазначеного поштового відправлення, яке, за загальним правилом, також містить дані про відправника та отримувача поштового відправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з метою повідомлення орендаря про зміну власника нерухомого майна та надання реквізитів для перерахунку орендної плати за його використання засобами поштового зв`язку, направив ФОП Шевченко Д.М. лист №173/02.02-6/17 від 09.04.2025 (в якому зазначив адресу ФОП Шевченко Д.М. – АДРЕСА_3 ) з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0601133253002, із зазначенням на ньому адреси вул.Полтавська, буд.38/1м.Баштанка, Баштанський район, Миколаївська обл., 56101 (т.1арк.23-25).
У відповідності до абз.4 п.2.4.27 Регламенту – Надання послуг з пересилання відправлень, затверджених Наказом АТ «Укрпошта» (розміщеного на сайті АТ «Укрпошта» за посиланням https://www.ukrposhta.ua/doc/regulatory-framework/rehlament_z_nadannia_posluh_z_peresylannia_vidpravlen.pdf), при прийманні до пересилання рекомендованої письмової кореспонденції з рекомендованим повідомленням про вручення ф.119, супровідна адреса до бланку повідомлення про вручення ф.119 формується автоматично при оформленні рекомендованої письмової кореспонденції в АРІ/ОК, роздруковується та наклеюється на бланк ф.119, який прикріплюється до відправлення відправником. Якщо відправник не зробив цього самостійно, то працівник ОПЗ друкує бланк супровідної адреси та наклеює на бланк ф.119.
Згідно п.1.6 вказаного Регламенту, особистий кабінет (далі – ОК) – веб-сервіс, розміщений на Сайті та захищений паролем, на якому після реєстрації користувача послуг поштового зв`язку зберігається вся інформація про нього, необхідна під час замовлення послуг. 
АРІ (від англ. Application programming interface) – набір функцій та інструментів, що надаються додатком чи операційною системою для використання у зовнішніх програмних продуктах. Порядок роботи з прикладним програмним інтерфейсом (АРІ) та ОК розміщується на Сайті).
Враховуючи вказані положення регламенту, супровідна адреса до бланку повідомлення про вручення ф.119 формується автоматично при оформленні рекомендованої письмової кореспонденції в АРІ/ОК.
Відповідно до п.2.4.49 – Надання послуг з пересилання відправлень, затверджених Наказом АТ «Укрпошта» (розміщеного на сайті АТ «Укрпошта» за посиланням https://www.ukrposhta.ua/doc/regulatory-framework/rehlament_z_nadannia_posluh_z_peresylannia_vidpravlen.pdf), на невручену рекомендовану письмову кореспонденцію, що буде повертатися або досилатися, оформлюється довідка ф.20.
Згідно з наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення №0601133253002, оформленим 09.04.2025, лист №173/02.02-6/17 від 09.04.2025, не було вручено ФОП Шевченко Д.М., причина невручення: адреса відсутній за вказаною адресою, про що свідчить довідка АТ "Укрпошта" ф.20 від 15.04.2025 про причини повернення.
Як вбачається із довідки ф.20 вона містить інші причини невручення поштового відправлення, серед яких зокрема є «неправильно зазначена (відсутня) адреса». 
Проте, на вказаній довідці працівником поштового зв`язку зазначено причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Як унормовано статтею 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині першій статті 74 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту статті79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Відповідач не спростував належними та допустимими доказами факт направлення позивачем на належну адресу відповідача повідомлення про зміну власника нерухомого майна. 
Суд, виходячи із стандарту переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний, дійшов висновку, що надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є більш вірогідними. 
Отже, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає, що позивач підтвердив більш вірогідними доказами заявлені позовні вимоги, аніж це спростував відповідач. 
Таким чином суд виснує, що лист №173/02.02-6/17 від 09.04.2025 в якому орендодавець повідомив орендаря про зміну власника нерухомого майна, надав реквізити для перерахунку орендної плати та зазначив про необхідність сплатити за фактичне використання майна комунальної власності, та звільнення зайнятого приміщення до 24.04.2025, був направлений за належною адресою відповідача 10.04.2025 та повернувся відправнику із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» - 15.04.2025, про що свідчить довідка АТ "Укрпошта" ф.20.
Отже, обов`язок сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням у ФОП Шевченко Д.М. на користь нового власника і орендодавця Баштанської міської ради виник з 15.04.2025.
Щодо заявленої до стягнення суми пені та 3% річних суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.ст.610, ч.1 ст.612 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Стаття 549 Цивільного Кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до п.3.5 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до обласного бюджету та балансоутримувачу в визначеному в п.3.3 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати. 
Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку (т.1 арк.246, 247) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 6080,22 грн. нараховану за порушення зобов`язань з вересня 2024 року по липень 2025 року за період з 21.10.2024 по 16.10.2025.
Враховуючи, що обов`язок сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням у ФОП Шевченко Д.М. на користь нового власника і орендодавця - Баштанської міської ради виник з 15.04.2025, то судом за допомогою програми «ipLex», з урахуванням вірного визначення періоду прострочення за невиконання зобов`язань здійснено перерахунок пені та встановлено, що позивачем правомірно нараховано пеню у розмірі 1 663,19 грн. за порушення зобов`язань з квітня 2025 по липень 2025 року за період з 21.05.2025 по 16.10.2025. 
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій і дане питання вирішується господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 викладено висновок про те, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки, що підлягає стягненню за порушення зобов`язання, а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90%, 70% чи 50% тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частин першої другої статті 233 Господарського кодексу України та частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, тобто у межах судового розсуду.
Зменшення судом неустойки до певного розміру відбувається із визначенням її у конкретній грошовій сумі, що підлягає стягненню, тоді як переведення зменшуваного розміру неустойки у частки, а відповідно і апелювання у спорах про зменшення розміру неустойки такими категоріями, як частка або процент, на який зменшується неустойка, не відображає об`єктивний стан сукупності обставин, які є предметом судового дослідження при вирішенні питання про зменшення неустойки.
При цьому слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.
Таким чином, у питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положеннями частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 Господарського процесуального кодексу України.
Такий підхід є усталеним в судовій практиці та застосований, зокрема, в постановах Верховного Суду від 11.07.2023 у справі №914/3231/16, від 10.08.2023 у справі №910/8725/22, від 26.09.2023 у справі №910/22026/21, від 02.11.2023 у справі №910/13000/22, від 07.11.2023 у справі №924/215/23 та від 09.11.2023 у справі №902/919/22.
Відтак, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер.
При цьому, суд наголошує на відсутності правових підстав для ототожнення інституту зменшення розміру неустойки зі звільненням відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки зменшення судом розміру штрафних санкцій є лише передбаченим законом проявом обмеження відповідальності боржника за наявності відповідних підстав для цього, що жодним чином не суперечить принципам розумності та справедливості.
За таких обставин, враховуючи, що головною метою неустойки є стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання і не лише майновий стан боржника може бути підставою для зменшення штрафних санкцій, беручи до уваги ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань (зокрема, повне виконання відповідачем Договору), відсутність доказів на підтвердження погіршення фінансового стану позивача, виникнення ускладнень у здійсненні ним господарської діяльності чи завдання останньому збитків в результаті порушення зобов`язання відповідачем, суд, враховуючи, що застосування штрафних санкцій не повинно лягати непомірним тягарем для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення належної до сплати суми пені на 60%, а саме з 1 663,19 грн. до 665,27 грн. (1663,19 грн. – 60%), що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання неустойки ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.
Суд наголошує на тому, що стягнення з відповідача суми пені, зменшеної на 60%, компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням останнім своїх зобов`язань, а також відповідає принципу пропорційності, у той час як стягнення з відповідача штрафних санкцій у повному обсязі, на переконання суду, було б неспівмірним з негативними наслідками від порушення відповідачем відповідного зобов`язання.
У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно ч.2 ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Позивач, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань щодо сплати орендних платежів нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у загальному розмірі 3 145,51 грн. нараховані за порушенням зобов`язань з серпня 2023 року по липень 2025 року за період з 21.09.2023 по 16.10.2025.
Враховуючи, що обов`язок сплати орендної плати за користування нежитловим приміщенням у ФОП Шевченко Д.М. на користь нового власника і орендодавця - Баштанської міської ради виник з 15.04.2025, то судом за допомогою програми «ipLex», з урахуванням вірного визначення періоду прострочення за невиконання зобов`язань здійснено перерахунок 3% річних та встановлено, що позивачем правомірно нараховано 3% річних у розмірі 160,96 грн. за порушення зобов`язань з квітня 2025 по липень 2025 року за період з 21.05.2025 по 16.10.2025, які підлягають стягненню з відповідача. 
Щодо розірвання договору оренди.
Відповідно до ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.
Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути також розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Частиною 2 ст.24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Пунктом 7.4 Договору визначено, що якщо орендар не сплатив орендну плату протягом 3-х місяців, орендодавець зобов`язаний порушити питання про розірвання договору оренди. 
Відповідно до п.10.4 Договору, за ініціативою однієї із сторін, цей Договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством. 
У відповідності до п.10.8 Договору, чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, достроково, за взаємною згодою сторін, або за рішенням господарського суду. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата її повністю, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 925/421/21 та від 01.12.2021 у справі № 916/1668/20).
Також, у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі №924/120/21 зазначено, що право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду із вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору. У розумінні наведених положень істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна як своєчасне внесення орендної плати є достатньою підставою для дострокового розірвання договору найму та повернення наймодавцеві речі із найму.
Отже, підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених статтями 782, 783 ЦК України, або договором оренди.
Враховуючи, що відповідач не сплачував орендну плату за користування нежитловим приміщенням на користь нового власника і орендодавця - Баштанської міської ради більше трьох місяців підряд, суд доходить висновку про наявність підстав для розірвання Договору оренди.

Щодо вимоги про повернення спірного нерухомого майна.

Згідно з статтею 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Згідно п.5.9 Договору, орендар зобов`язується, у разі припинення або розірвання Договору, повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
З викладеного вбачається, що розірвання договору має своїм правовим наслідком припинення дії цього договору, а відтак після припинення договору оренди у орендаря відповідно до статті 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» виникає зобов`язання повернути нерухоме майно на умовах, визначених договором.
При цьому суд зазначає, що повернення спірного нерухомого майна є наслідком припинення договору оренди та може розглядатися як самостійна вимога.
Оскільки суд розірвав спірний Договір оренди, суд доходить висновку, що відповідач не має правомірних підстав для користування спірним нерухомим майном, а відтак повинен його повернути.
Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача повернути спірне нерухоме майно підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За умовами ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч.1, 2 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд може спиратись на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі “Проніна проти України”, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини “Серявін та інші проти України” вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994).
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ним надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.
Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Баштанської міської ради (вул.Героїв Небесної Сотні, 38, м.Баштанка, Миколаївська область, 56101, код ЄДРПОУ 04376469) пені у розмірі 665,27 грн., 3% річних у розмірі 160,96 грн. та судовий збір у розмірі 6 654,64 грн.
3. Розірвати договір оренди (найму) нежитлової будівлі від 29.11.2007 року (серія та номер 782, виданий приватним нотаріусом Баштанського районного нотаріального округу Горбенко О.О), укладений між Підприємством комунальної власності області (ТТКВО) “Фармація” та ФОП Шевченко Дмитро Миколайовичем.
4. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Шевченка Дмитра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) передати Баштанській міській раді (вул.Героїв Небесної Сотні, 38, м.Баштанка, Миколаївська область, 56101, код ЄДРПОУ 04376469) нерухоме майно комунальної власності Баштанської міської територіальної громади, а саме: вбудовані нежитлові приміщення підвалу двоповерхової будівлі, загальною площею 132,5 кв.м, розміщені за адресою Миколаївська область, м.Баштанка, вул.Ювілейна, 80.
5. В решті позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК 

Повне рішення складено 22.05.2026.
Суддя Н.О. Семенчук