УХВАЛА

21 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 925/430/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранця О. М. - головуючого, Кондратової І. Д., Мамалуя О. О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії
на рішення Господарського суду Черкаської області
у складі судді Спаських Н.М.
від 17.10.2025
та на постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Сітайло Л.Г., Буравльова С.І., Шапрана В.В. 
від 18.02.2026 (повний текст складено 02.03.2026)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ"
про стягнення 3 885 502,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" заборгованості у розмірі 3 885 502,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість у розмірі 3 885 502,80 грн, на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №13257 до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), нарахована за наслідками виявленого порушення.
Крім того, 08.10.2025 відповідачем подано до Господарського суду Черкаської області заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі № 925/430/25 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії 441 256,61 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №13257 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та 46 626,03 грн на відшкодування сплаченого судового збору; в решті вимог у позові відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі № 925/430/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Доступ" у задоволенні заяви про стягнення 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі № 925/430/25 залишено без змін.
20.03.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25. 
Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2026 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 залишено без руху; надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії запропоновано усунути недоліки касаційної скарги, встановлені в даній ухвалі шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 27 122,58 грн із зарахуванням сплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України; надання касаційної скарги в новій редакції з належним чином зазначеними судовими рішеннями, які ним оскаржуються, та доказів її надіслання сторонам у справі.
15.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії надіслало до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучило касаційну скаргу в новій редакції, згідно якої, скаржник оскаржував постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 в частині відмовлених у задоволенні вимог Скаржника (ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії) та рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 у справі № 925/430/25 в частині відмовлених позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2026 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25, в частині відмовлених позовних вимог, повернуто скаржнику без розгляду на підставі ст. ст. 174, 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із неусуненням недоліків касаційної скарги щодо сплати судового збору в належному розмірі.
07.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії вдруге звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у справі № 925/430/25.
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.05.2026 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Бакуліна С.В., Кролевець О.А.).
Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2026 підстави наведені у клопотанні Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25, в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог - визнано неповажними; касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25, в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог, залишено без руху; надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху; повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії про право звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, навівши інші підстави для поновлення строку.
20.05.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії до Верховного Суду надійшла заява про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25.
В якості інших підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що первісна касаційна скарга була подана скаржником у межах процесуального строку, встановленого ст. 288 Господарського процесуального кодексу України; після отримання ухвали про повернення касаційної скарги скаржником у максимально стислий строк усунуто виявлені судом недоліки та повторно подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції, без допущення невиправданих зволікань чи проявів недобросовісної процесуальної поведінки; скаржник вважає наявні правові підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.
Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 20.05.2026 № 32.2-01/657 у зв`язку із відпусткою суддів Кролевець О.А. та Бакуліної С.В., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року № 39, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/430/25.
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2026 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кондратова І.Д., Мамалуй О.О.).
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії про поновлення строку на касаційне оскарження, з інших підстав, Суд дійшов висновку, що підстави, викладені у ньому, є неповажними з огляду на таке.
Згідно вимог статті 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Згідно з положеннями частини першої, сьомої статті 116 Господарського процесуального кодексу України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 складено 02.03.2026. Враховуючи зазначене, останній день строку встановленого для оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 в касаційному порядку припадав на 23.03.2026 (22.03.2026 - неробочий день (неділя)).
Скаржник вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 - 07.05.2026, сформована в системі "Електронний суд" 07.05.2026, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження.
Наведені скаржником обставини в обґрунтування заяви про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваних судових рішень з інших підстав, які наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження з інших підстав, є аналогічними та фактично дублюють зміст тих підстав, які були наведені у клопотанні про поновлення строку, встановленого для подання касаційної скарги, при зверненні скаржника з касаційною скаргою та визнані ухвалою Верховного Суду від 11.05.2026 неповажними.
Верховний Суд наголошує, що процесуальним законодавством не передбачено, що у разі повторного подання касаційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. 
Попереднє звернення з касаційною скаргою, яка не відповідала вимогам процесуального законодавства, та її повернення, не є об`єктивно непереборними обставинами, такими, що не залежать від волевиявлення особи та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з касаційною скаргою і в жодному разі не дають право у будь-який необмежений час після спливу строку на касаційне оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.
Згідно з частиною третьою статті 13, частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
Подання належним чином оформленої касаційної скарги в установлений законом строк залежало виключно від волевиявлення скаржника, тобто мало суб`єктивний характер.
Скаржник, як учасник провадження у справі, зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" та від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
Відповідно до частини першої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".
Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998 -VIII, с. 3255, § 45, Peretyaka and Sheremetyev v., № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21.12.2010)
Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).
У справі "Устименко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція "поважних причин" не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.
Якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до вимог абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду приходить до висновку про те, що наведені, в якості інших, підстави для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження є неповажними і, як наслідок, про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25, в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог, на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 234, 235, частиною третьої статті 292, пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-
У Х В А Л И В:
1. Підстави наведені у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 у справі № 925/430/25 з інших підстав - визнати неповажними.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 925/430/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Черкаської філії на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.10.2025 та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026, в частині відмовлених у задоволенні позовних вимог.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

О. Мамалуй