Справа № 953/1858/26
н/п 2/953/2092/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 червня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» - Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором № 732407 від 05.10.2021 в розмірі 125327,80 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5900,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 119427,80 грн, а також понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що 30.11.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР» (далі – ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», Первісний кредитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі – ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», Позивач) укладено договір відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 відповідно до умов якого Первісний кредитор відступив ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 30.11.2023 до договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023, ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 (далі Відповідач). 
Так, 05.10.2021 між ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 732407 (далі - Кредитний договір або Договір) про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 5900,00 грн. Дата надання кредиту: 05.10.2021. Строк кредиту : 29 днів. Валюта кредиту: UAH. Відсоткова ставка 1,9 % (процентів) на добу. Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26.12.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 125327,80 грн, яка складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5900,00 грн; Прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 119427,80грн.
Також вказує, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 справа розподілена судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
09.03.2026 електронним шляхом до суду надійшла заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» - Пархомчука С.В. про відшкодування витрат на професійну правову допомогу.
25.03.2026 електронним шляхом до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Штуць Н.Г. на позовну заяву, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 за кредитним договором повністю.
Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача вказує на те, що між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір позики № 732407 (далі - Договір) від 05.10.2021, в якому пунктом 1.3 встановлено строк позики (строк договору) - 29 днів. Також згідно з пунктом 9.2 Договору строк дії цього Договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 02.11.2021. Таким чином, Позивачем та Відповідачем як сторонами вказаного договору погоджено строк кредитування та кінцеву дату виконання зобов`язання. Оскільки є встановлений сторонами строк Договору - 29 днів, який визначений пунктом 1.3 Договору, правовідносини за ним можуть виникати та існувати лише в межах його дії та не підлягають поширенню на час після припинення договору. Таким чином, з огляду на встановлений сторонами строк дії Договору, підстав для нарахування платежів після спливу строку кредитування та припинення дії договору, відсутні, що виключає задоволення позовних вимог в частині стягнення відповідних грошових зобов`язань. Таким чином, нарахування відсотків за Договором можливе виключно протягом дії його строку - 29 днів, що встановлено пунктом 1.3 Договору. Саме договір встановлює як строк користування позикою, так і розмір та порядок нарахування відсотків. Відтак, із моменту спливу строку дії кредитного договору або його припинення припиняється і підстава для подальшого нарахування відсотків. Отже, нарахування відсотків поза межами дії строку договору є безпідставним та необґрунтованими , свідчить про помилковість розрахунків наданих Позивачем для розрахунку грошового зобов`язання Відповідача. Також вказує на відсутність факту пролонгації договору та безпідставність нарахування відсотків після спливу строку кредитування. Крім того представник відповідача наголошує на забороні нарахування відсотків відповідачу, оскільки останній є військовослужбовцем, а також щодо непропорційності відсотків щодо основної заборгованості.
26.03.2026 електронним шляхом до суду надійшла відповідь представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» - Пархомчука С.В. на відзив, відповідно до змісту якої представник позивача вказує, що Позичальник погодився на умови визначені Договором щодо його пролонгації та нарахування відсотків у випадку прострочення повернення кредиту, то твердження Відповідача щодо списання нарахованих процентів є необгрунтованим. Звертає увагу, що заборгованість була нарахована не Позивачем, а Первісним кредитором за укладеним договором та з моменту отримання права вимоги до Відповідача, Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач посилається на те, що він є військовослужбовцем та відповідні відсотки за кредитом не підлягають нарахуванню, однак вказані доводи є безпідставними, з огляду на таке. Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Підставами для отримання пільг військовослужбовцями під час дії особливого періоду є: 1. Для військовослужбовців, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період – довідка за формами 5 або 6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 № 124 (далі – Інструкція) та витяг із наказу або довідка про призов військовозобов`язаного або резервіста на військову службу за призовом від час мобілізації, на особливий період, видана територіальним центром комплектування та соціальної підтримки (раніше військовим комісаріатом), військовою частиною, органом військового управління, військовим навчальним закладом, установою та організацією Збройних сил України. 2. Для військовослужбовців, які проходять військову службу всіх видів, передбачених частиною шостою статті 2 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (крім осіб, зазначених в пункті 1 цього листа), які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів – довідки за формами 5 або 6 Інструкції та довідка за формою, яка встановлена додатком 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність , суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій 4 та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413. Отже, військовослужбовці, які надали вищезазначені документи мають право на пільги, визначені пунктом 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців. Наголошує на тому, що саме у разі надання вищезазначених документів, Відповідач має право на пільги, тобто в даному випадку Відповідач мав повідомити первісного кредитора, що він є військовослужбовцем та надати відповідні документи щодо застосування відповідної пільги. Національний банк України у своєму листі від 02 вересня 2014 року № 18 112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Отже, в даному випадку відсутні підстави про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки Відповідач не надав первісному кредитору вищезазначені документи.
31.03.2026 електронним шляхом до суду надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Штуць Н.Г., відповідно до змісту яких представник відповідача зазначає, що стороною Відповідача при поданні відзиву на позовну заяву були надані відповідні матеріали на підтвердження аргументів стосовно статусу Відповідача як військовослужбовця та правомірності застосування пільги, передбаченої пунктом 15 статті 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, зокрема: 1. військовий квитка серії НОМЕР_1 , видане 21.07.1994 року; 2. довідка форми 5; 3. довідки форми 6 про участь Відповідача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Відповідно до правового висновку, висловленого в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду 04.09.2024 року у справі № 426/4264/19 відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Відповідно до правової позиції, що викладеної у постанові КЦС ВС від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21: “за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором «суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).» Отже, відповідно до Закону та Роз`яснення НБУ, Відповідач є особою, на яку поширюється пільга по кредитних договорах у частині заборони нарахування відсотків, що передбачена пунктом 15 статті 14 Закону, і Позивач не навів переконливих аргументів на спростування цього. Водночас, посилання Позивача про те, що саме до первісного Кредитора Відповідач мав звернутися із відповідними доказами на підтвердження віднесення до пільгової категорії громадян, нівелюються зверненням саме Позивача, а не первісного кредититора до суду про стягнення грошових зобов`язань та принципами змагальності судочинства, які реалізуються Відповідачем шляхом подачі документів, які спростовують доводи Відповідача.
Представник позивача у судове засідання, призначене на 22.05.2026, не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У поданих до суду заявах по суті справи представник позивача Пархомчук С.В. зазначив прохання розгляд справи проводити за відсутності представника позивача.
Відповідач та його представник у судове засідання, призначене на 22.05.2026, не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися у встановленому законом порядку. Електронним шляхом до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Штуць Н.Г. з проханням проводити засідання у справі № 953/1858/26 призначене на 11:30 год 22 травня 2026 року у приміщенні Київського районного суду міста Харкова, без участі відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача Штуць Наталі Григорівни.
Згідно із ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, що 05 жовтня 2021 року між ТОВ "ФК «Джобер»" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №732407, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора G8729. 
За умовами Кредитного договору №732407 (п.п.1.1 – 1.8), Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові грошові кошти (Кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, у розмірі та порядку, встановлених Договором. Тип Кредиту – кредит. Загальний розмір наданого Кредиту (сума коштів, які Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові за цим Договором) складає 5900.00 гривень (надалі за текстом - "сума Кредиту"). Строк, на який надається Кредит, складає 29 календарних днів з моменту підписання цього Договору та перерахування (видачі) коштів Позичальнику, а саме: з 05.10.2021 року по 02.11.2021 року включно. Процентна ставка за Кредитом становить 1.90 % від суми Кредиту в день. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму Кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 24966 процентів річних від загального розміру виданого Кредиту. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки, базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку дії, передбаченого умовами Договору, та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Орієнтовна загальна вартість Кредиту становить 9150.9 гривень. Обчислення орієнтовної загальної вартості Кредиту та загальних витрат за Кредитом, базується на припущенні, що платежі за послуги Кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору, якщо договір містить умови, що дають змогу змінювати процентну ставку та/або інші платежі за послуги Кредитодавця, уключені до загальних витрат за споживчим кредитом, і такі зміни не можуть бути визначені на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. Мета отримання Кредиту (Кредит, отриманий Позичальником за даним Договором, надається за цільовим призначенням): Кредит надається Позичальнику для задоволення особистих потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною, професійною діяльністю, що не суперечать умовам цього Договору та не заборонені чинним законодавством України. Кредит надається Позичальнику за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи у мережі Інтернет на веб-сайті Кредитодавця.
Кредитодавець надає Позичальнику Кредит у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки Позичальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання Договору (п.2.1 Кредитного договору).
Відповідно до п.3 Кредитного договору, за користування наданими у Кредит грошовими коштами Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти від суми наданого Кредиту у національній валюті України - гривні, по фіксованій процентній ставці, яка визначена в пункті 1.4. цього Договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитодавцем починаючи з дня надання Кредиту у фіксованому незмінному розмірі за кожен день користування Кредитом за період з моменту списання коштів за Кредитом з поточного рахунку Кредитодавця до моменту повернення коштів на поточний рахунок Кредитодавця, але не більше строку, на який надається Кредит (включаючи періоди пролонгації, автопролонгації). У випадку, якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день повернення кредиту, дати яких зазначені в Графіку платежів. Якщо в межах строку надання кредиту, визначеного в п.1.3 Договору, відбулося продовження (пролонгація, автопролонгація) строку користування Кредитом, проценти нараховуються на весь період продовженого (пролонгованого) строку користування Кредитом, включаючи дату першого дня пролонгації та дату фактичного повернення кредиту в межах продовженого строку користування Кредитом та строку дії Договору. Встановлений Договором розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Позичальник зобов`язується повернути суму отриманого Кредиту (грошові кошти, які Кредитодавець надав у Кредит, а Позичальник отримав за цим Договором), сплатити суму нарахованих процентів за користування Кредитом у строки, визначені в Графіку платежів. Повернення суми Кредиту та сплата процентів за користування Кредитом має бути здійснено Позичальником не пізніше останнього дня користування Кредитом, що є належним виконанням зобов`язань Позичальника за цим Договором. Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування Кредитом за фактичну кількість календарних днів користування грошовими коштами, визначених Договором, але не більше строку, на який надається Кредит. В разі продовження (пролонгації) строку дії Договору, Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за користування Кредитом за весь період продовження терміну користування Кредитом та строку дії Договору (п.4.1, 4.2 Кредитного договору).
Укладанням договору Позичальник зобов`язався повернути отримані кошти за Кредитом, сплатити нараховані проценти за користування Кредитом у строки і розмірах, передбачені цим Договором (п.5.3.1 Кредитного договору).
Згідно з п.п.9.1 – 9.3 Кредитного договору, Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами з урахуванням особливостей, визначених частинами 3,6 статті 11, статті 12 Закону України “Про електронну комерцію”, та переказу суми Кредиту на рахунок банківської платіжної картки Позичальника. Цей Договір укладено дистанційно, в письмовій (електронній) формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційних системи Товариства, шляхом підписання уповноваженою особою Кредитодавця з використанням аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) та Позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до положень ст. 12 Закону України “Про електронну комерцію”. Цей електронний Договір, відповідно до п.12 ст.11 Закону України “Про електронну комерцію”, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Строк дії цього Договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п.9.1 цього Договору та закінчується 02.11.2021. 
Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.
Пунктом 9.4 Договору сторони визначили Умови та порядок продовження (пролонгації) строку користування Кредитом та строку дії Договору.
Також 05.10.2021 ОСОБА_1 підписано одноразовим ідентифікатором G8729 Паспорт споживчого кредиту, який містить загальні умови кредитування в ТОВ «ФК «ДЖОБЕР». 
Згідно з даними довідки про ідентифікацію, складеної директором ТОВ «ФК «ДЖОБЕР» Хлєбніковою О.І. клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір № 732407 від 05.10.2021 ідентифікований ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЖОБЕР». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювалось в інформаційно-телекомунікаційній системі https://topcredit.ua/ Одноразовий ідентифікатор G8729. Час відправки ідентифікатору позичальнику 05.10.2021. Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор 380505879570. 
ТОВ "ФК «Джобер»" на виконання умов Кредитного договору 05.10.2021 надало відповідачу кредит у розмірі 5900 гривень, перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_3 , указаною відповідачем в особистому кабінеті при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ "Санрайз Фінанс" № 1102/2026-1 від 11.02.2026.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем не заперечується.
Між ТОВ "ФК «Джобер»" та ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" 30.11.2023 укладено договір факторингу № 1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК «Джобер»" передає грошові кошти в розпорядження ТОВ " ФК "Айкон Дебт Коллекшн " за плату, а ТОВ " ФК «Джобер»" відступає ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі права вимоги за цим договром ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" заміняє ТОВ " ФК «Джобер»" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошової вимоги ТОВ " ФК «Джобер»" за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
На підтвердження здійснення оплати на виконання Договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023 суду надано квитанцію про виконання платіжної інструкції №1063 від 27.11.2025.
Витягом з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023 підтверджується відступлення ТОВ "ФК «Джобер»" до ТОВ "ФК " Айкон Дебт Коллекшн" права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021, дата закінчення договору 02.11.2021, у сумі 125327,80 грн, з яких; - 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, - 119427,80 грн заборгованість за відсотками.
Вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором від 26.12.2025 директором ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" С.О.Соколенко повідомлено відповідача про необхідність сплатити суму боргу за кредитним договором, що становить 125327,80 грн.
Згідно з даними виписки з особового рахунка за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021, позичальник ОСОБА_1 , станом на 26.12.2025 заборгованість позичальника перед ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за кредитним договором 732407 від 05.10.2021 складає 125327,80 грн. ? Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 5900,00 грн. ? Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 119427,80 грн.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.76,77 ЦПК України).
Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
У справах про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Судом встановлено, що 05 жовтня 2021 року між ТОВ "ФК «Джобер»" (Кредитодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір №732407 у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.
Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором G8729), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем факт укладення договору не заперечується.
ТОВ "ФК «Джобер»" свої зобов`язання за Кредитним договором №732407 виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5900,00 грн. Даний факт відповідачем не спростовано.
З урахування конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом в розмірі 5900,00 грн, оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору.
Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позову, вказувала на те, що після визначеного Сторонами Кредитного договору №732407 строку кредитування – 29 днів, з 05.10.2021 по 02.11.2021 включно, кредитодавець не мав права нараховувати відсотки за користування кредитними коштами.
Щодо означених доводів представника відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.
До позовної заяви додано Витяг з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 1-30/11/2023 від 30.11.2023, згідно з даними якого ТОВ "ФК «Джобер»" відступив ТОВ "ФК " Айкон Дебт Коллекшн" право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021, дата закінчення договору 02.11.2021, в сумі 125327,80 грн, з яких; - 5900,00 грн заборгованість за тілом кредиту, - 119427,80 грн заборгованість за відсотками.
Також суду надано виписку з особового рахунка за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021, позичальник ОСОБА_1 , згідно з даними якої станом на 26.12.2025 заборгованість позичальника перед ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за кредитним договором 732407 від 05.10.2021 складає 125327,80 грн. ? Прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 5900,00 грн. ? Прострочена заборгованість за процентами в розмірі становить 119427,80 грн.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З наданої представником позивача виписки з особового рахунка за Кредитним договором установлено, що первісним кредитором відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. Згідно з даною випискою та витягами з реєстру боржників до договорів факторингу, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось.
Так, п. 1.3 Кредитного договору та графіком платежів чітко встановлено, що строк кредиту становить 29 днів, який може бути продовжено у порядку та на умовах визначених Розділі 9 цього договору.
Відповідно до розділу 9 Кредитного договору строк користування кредитом може бути продовжено виключно з ініціативи відповідача шляхом здійснення платежу на користь Кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останього дня строку користування кредитом. Однак, будь-яких доказів щодо укладення додаткового договору чи здійснення платежів ОСОБА_1 позивачем суду не надано.
Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідача неустойки, штрафу в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає умовам Кредитного договору.
За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 02.11.2021, є безпідставним, а тому доводи представника відповідача в цій частині є слушними.
Право кредитодавця ТОВ "ФК «Джобер»" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 02.11.2021, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 05.10.2021 по 02.11.2021 включно за стандартною процентною ставкою 1,9 % через невиконання відповідачем умов п. 1.4 Кредитного договору, який складає: 5900,00 грн (тіло кредиту) х 1,90 % : 100 х 29 (днів) = 3250,9 грн.
Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором №732407, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 9150,9 грн, з яких; - 5900,00 грн тіло кредиту, - 3250,90 грн заборгованість за процентами.
Стосовно доводів представника відповідача щодо заборони нарахування відсотків відповідачу, суд зазначає таке.
Так, відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У листі Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417 щодо особливого періоду зазначено, що особливий період в Україні настав із 17 березня 2014 року на підставі Указу № 303/2014 та триває, а його скасування буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації на Сході України.
Саме з періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (17 березня 2014 року) відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» пов`язано настання особливого періоду, який закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 813/402/17.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин, строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» надає право військовослужбовцям та членам їх сімей на отримання пільг при виконанні зобов`язань за кредитним договором.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до роз`яснень Національного Банку України, для звільнення військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних від нарахування штрафів, пені та процентів за користування кредитом відповідно до вимог пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі позичальники мають надати до Банку документи, що підтверджують їх призов під час мобілізації та проходження військової служби та відповідають переліку документів, зазначеним в листі Міністерства оборони України від 21.08.2014 № 322/2/7142.
Документом, який підтверджує призив та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.
Представником відповідача надано суду, як підставу для застосування до відповідача Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», копію військового квитка НОМЕР_1 , довідку від 31.12.2025 №6736/30 за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 , згідно з даними якої молодший сержант ОСОБА_1 з 12.10.2024 до 22.01.2025 року, з 06.05.2025 до 28.12.2025 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, довідку від 02.02.2026 №14-10/1565 за підписом командира військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_3 з даними про те, що молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 .
Отже, вказані документи підтверджують той факт, що відповідач ОСОБА_1 з 10.06.2024 перебуває на військовій службі, а відтак на відповідача не поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Разом із цим, як було означено вище, суд дійшов висновку про правомірність нарахування відсотків за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021 виключно в період з 05.10.2021 по 02.11.2021.
Відповідно, в даному випадку до ОСОБА_1 не можуть бути застосовані положення пункту 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», зокрема щодо звільнення від нарахування відсотків за кредитним зобов`язанням, оскільки нарахування відсотків за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021 судом проведено на дату 02.11.2021 включно, тобто ще до моменту його вступу на військову службу.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021 у розмірі 9150,9 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 7,3 % (9150,9*100/125327,8=7,3) на суму 194,36 грн (2662,40/100*7,3=194,3552).
Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтями 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат та підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для їх відшкодування сторона повинна надати належні та допустимі докази фактичного надання правничої допомоги, обсягу виконаних робіт, їх вартості, а також підтвердження сплати відповідних коштів або виникнення обов`язку щодо їх сплати.
При визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд враховує критерії їх дійсності, необхідності, співмірності та розумності з огляду на складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, час, витрачений на надання правничої допомоги, ціну позову та значення справи для сторін.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надано суду наступні докази ( в копіях): довіреність від 09.07.2025, договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладений між ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" та адвокатом Пархомчуком С.В.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019; акт про отримання правової допомоги від 03.03.2026 відповідно до якого адвокатом Пархомчуком С.В. надано ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" послуг з надання правової допомоги під час підготовки позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 13 000,00 грн.; рахунок № 03.03.2023-13 адвоката Пархомчука С.В. виставлений ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" на суму 13 000,00 грн.; копію платіжної інструкції № 985 від 03.03.2026, відповідно до якої ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" перераховано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 09.07.2025, відповідно до рахунку від 03.03.2026-13.
Разом із тим представник відповідача заперечував проти стягнення витрат у заявленому розмірі, посилаючись на їх неспівмірність складності справи та відсутність належного обґрунтування обсягу виконаних адвокатом робіт.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу можливе виключно за наявності відповідного клопотання іншої сторони та за умови доведення нею неспівмірності таких витрат. Зокрема, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що саме на іншу сторону покладається обов`язок обґрунтування підстав для зменшення витрат на правничу допомогу та доведення їх неспівмірності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19, в якій вказано, що суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи. Крім того, у постанові Верховного Суду від 03 березня 2025 року у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) зазначено, що при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд повинен оцінювати їх дійсність, необхідність та розумність з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг, часу, витраченого адвокатом, а також значення справи для сторін.
Враховуючи характер виконаних адвокатом робіт з надання правової допомоги у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, в межах подання розгляду та вирішення позовної заяви, критерію необхідності подання відповідних документів, значимості таких дій у справі, та витраченого часу представником у даній справі, суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу та зменшення розміру судових витрат до 5000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн».
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 8,11-13,76, 81,141, 509, 525, 526, 625, 628, 1050 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» заборгованість за Кредитним договором №732407 від 05.10.2021 у загальному розмірі 9150 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят) гривень 90 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 5900,00 гривень, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом – 3250,9 гривень.
У задоволенні іншої частини заявлених позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» витрати зі сплати судового збору в розмірі 194 (сто дев`яносто чотири) гривні 36 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айкон Дебт Коллекшн", код ЄДРПОУ 44002941, юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008; 
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя - С.М. Лисиченко