Сарненський районний суд 
Рівненської області 
________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 572/753/26 
Провадження № 2/572/1416/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - Ведяніної Т. О.
за участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу № 572/753/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 
ВСТАНОВИВ :

ТОВ «ФК Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25937,5 грн. , з яких: 2500 грн. сума кредиту, 18437,5 грн. -сума процентів за користування кредитом,3750 грн.- нараховані позивачем проценти за 60 календарних дів, 1250 грн.- штрафні санкції.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1468829 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до умов вказаного Договору, ТОВ «Слон Кредит» надало ОСОБА_1 кредит в сумі 2500 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
29.03.2024 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту.
24 грудня 2024 року ТОВ «Слон Кредит» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості відповідача за договором № 1468829 від 28.02.2024 року склала 22187,5 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту – 2500 грн., заборгованість за процентами- 18437,5 грн., штрафні санкції 1250 грн. Станом на дату укладення договору факторингу №24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії договору №1468829 від 28.02.2024 року не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 року по 22.02.2025 року (60 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 3750 грн. В даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору № 1468829 від 28 лютого 2024 року він має заборгованість перед позивачем в розмірі 25937,5 грн. , з яких: 2500 грн. сума кредиту, 18437,5 грн. -сума процентів за користування кредитом,3750 грн.- нараховані позивачем проценти за 60 календарних дів, 1250 грн.- штрафні санкції .
Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.
09 березня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі тіла кредиту -2500 грн. та судового збору. Щодо нарахування відсотків у розмірі 23000 грн. зазначає, що вони не є співмірними та в 10 разів перевищує тіло кредиту, що є не справедливим та суперечить засадам розумності. Також, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, у разі прострочення виконання зобов`язань за споживчим кредитом, споживач звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, нарахування яких передбачено договором за прострочення виконання. Нарахування позивачем захмарних сум під час війни є порушенням зазначеної норми. Просить зменшити витрати на професійну допомогу.
12 березня 2026 року від представника позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Сарненського районного суду від 25 лютого 2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
24 березня 2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду надійшли витребувані судом докази.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.
Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.
Судом встановлено, що 28 лютого 2024 року між ТОВ «ФК «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №1468829 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». За умовами кредитного договору сума кредиту складає 2500 грн., строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується в межах строку кредиту. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту – 22.02.2025 року вказується в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, що є додатком №1 до цього договору.
Даний договір був підписаний позичальником електронним підписом, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Н819 і був надісланий на номер мобільного телефону.
Позивач на виконання умов договору надав позичальнику грошові кошти в сумі 2500 грн., які були перераховані на платіжну картку відповідачки № НОМЕР_1 , номер якої був зазначений в кредитному договору.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через систему PayTech на підставі укладеного договору про організацію переказу грошових коштів між ТОВ «Слон Кредит`та ТОВ «Пейтек Україна» №06062022-1 від 2022-06-06. 
За інформацією в листі ТОВ «Пейтек», відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано грошові кошти у сумі 2500 грн на платіжну карту НОМЕР_1 .
Крім того, згідно з відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 24.03.2026 року, наданою на виконання ухвали суду встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітована картка №5168755453370757 на яку здійснено переказ коштів в сумі 2500 грн. 28.02.2024 року.
Згідно розрахунку заборгованості здійснений ТОВ «Слон Кредит» вбачається, що в період з 28 лютого 2024 року по 23 січня 2025 року заборгованість по договору склала: 22187,5 грн., з яких 2500 грн. сума кредиту, 18437,5 грн. сума процентів, 1250 грн. -сума по штрафам.
ОСОБА_1 не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту.
24 грудня 2024 року ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено Договір факторингу №24122024, відповідно до умов якого право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора.
Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу №24122024, ОСОБА_1 було включено до реєстру боржників, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 22187,5 грн., з яких 2500 грн. сума кредиту, 18437,5 грн. сума процентів, 1250 грн. -сума по штрафам.
За таких обставин, до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» починаючи з 24 грудня 2024 року відповідно до договору факторингу №24122024 перейшло право за Договором №1468829 від 28.02.2024, що укладено між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 .
Згідно з доданим до позовної заяви детального розрахунку, заборгованість відповідача виконаний позивачем за 60 календарних днів з 25.12.2024 року по 22.02.2025 року складає : сума основного боргу, на яку нараховується процентна ставка: 2500 грн., процентна ставка: 2.5%, сума нарахованих процентів за користування грошовими коштами: 3750 грн.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем за невиконання умов договору кредиту №1468829 від 28.02.2024 року.
Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2500 грн., підлягають задоволенню.
Разом з тим судом установлено відсутність підстав для стягнення нарахованих саме новим кредитором відсотків після укладення договору факторингу.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).
Згідно зі ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до п.1.1. договору факторингу за ним позивач (фактор) зобов`язувався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт - відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первинному кредитору.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору.
Між тим, згідно з п.1.2 договору факторингу перехід від клієнта до позивача вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №3, після чого позивач стає кредитором щодо боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
В договорі факторингу визначено перелік термінології, що використовуються в ньому.
З огляду на застосовані терміни «заборгованість» це грошові зобов`язання боржників перед клієнтом, що містяться у реєстрі боржників, які належать до сплати клієнту боржниками у зв`язку з наданими кредитами. До заборгованості включається сума основного зобов`язання (повернення кредиту), плата за кредитом (плата за процентною ставкою), відповідальність за порушення грошових зобов`язань та інші платежі згідно кредитних договорів.
«Право вимоги» - це права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів.
Тобто в розумінні договору факторингу позивач отримав право грошової вимоги до боржника саме в розмірі, який чітко визначений у реєстрі боржників.
В зв`язку із цим нарахована позивачем (новим кредитором) заборгованість за відсотками в сумі 3750 гривень до стягнення не підлягає. 
Тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Щодо розміру заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором за кредитним договором №1468829 слід зазначити наступне.
Так, матеріалами справи встановлено, що кредитний договір №4834162, який підписаний сторонами ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 , містить узгоджені ними положення щодо встановлення розміру, порядку нарахування процентів за стандартною процентною ставкою 2,50 відсотка.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».
Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що кредитний договір №1468829 укладено 28.02.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим, пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5%.
Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5 %, в період з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року 1 %.
Враховуючи зазначене суд розраховує заборгованість по процентам за укладеним між сторонами договором у період з 28.02.2024 по 24.12.2024, виходячи з встановленої пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»:
з 28.02.2024 до 22.04.2024 пройшло 54 днів та у вказаний період проценти мали бути нараховані за ставкою 2,5% від суми заборгованості 2500 грн., то за цей час сума нарахованих процентів становить 3375 грн. (2500грн.х54дні х2,50%=3375 грн.);
з 23.04.2024 до 20.08.2024 пройшло 120 днів та у вказаний період проценти мали бути нараховані за ставкою 1,5% від суми заборгованості 2500 грн., то за цей час сума нарахованих процентів становить 4500 грн. (2500грн.х120днів х1,5%=4500 грн.);
З 21.08.2024 до 24.12.2024 року пройшло 124 днів та у вказаний період проценти мали бути нараховані за ставкою 1% від суми заборгованості 2500грн., то за цей час сума нарахованих процентів становить 3100 грн. (2,500грн.х124 дні х1%=3100 грн.).
Враховуючи наведене, загальна сума заборгованості по відсотках за період з 28.02.2024 по 24.12.2024 року становить 10975 грн. виходячи з встановленої відсоткової ставки пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування».
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 1250 грн., суд виходить з наступного.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, що триває станом на теперішній час.
Зважаючи, що Договір про надання грошових коштів у кредит ОСОБА_1 укладений 28.02.2024 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні, відповідач звільнена від обов`язку сплати штрафу.
Тому суд, у стягненні з відповідача штрафних санкцій в розмірі 1250 грн., відмовляє.
Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи, що доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 13475 грн.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи надано докази, які підтверджують сплату позивачем судового збору в сумі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №664 від 06.02.2026 року та надання позивачу правової допомоги. 
Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2024 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024.
Згідно із заявкою про надання юридичної допомоги №15140 від 12.01.2026 року на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 р., рахунку на оплату до договору про надання правничої допомоги, акту прийому-передачі виконаних робіт вартість правничої допомоги становить 10000,00 грн.
Суд зазначає, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 10 000 грн. є необґрунтованим та завищеним.
Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
Відповідач у відзиві на позов, просила зменшити витрати на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Враховуючи, що судом позов задоволено частково, що становить 51,9% (13475х100%:25937,5=51,9%) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1381,78 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2662,4х51,9%=1381,78) .
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 536, 610-611, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська,27, приміщення 2) заборгованість за Договором №1468829 від 28.02.2024 року у розмірі 13475 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень, з яких сума кредиту- 2500 грн., сума процентів за користування кредитом-10975 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 1381 (одна тисяча триста вісімдесят одна) гривня 78 копійок, та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскарженим позивачем в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: