П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 572/3259/25
Провадження № 22-ц/4815/478/26

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
23 червня 2025 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  (надалі - позивач) звернувся у суд з позовом до  ОСОБА_1  (надалі – відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №1309-2905 від 28.11.2023 р. у розмірі 20 400.00 грн. та судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.11.2023 року між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем було укладено кредитний договір №1309-2905, відповідно до якого кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 3200 грн. на строк 300 календарних днів.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач всупереч умовам кредитного договору, ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі.
Станом на 23.05.2025 року загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору, складає 40 545.50 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом – 4100.00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентам 36 445.50 грн.
Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 20 145 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 20 400 гривень.
Таким чином, кредитодавець просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом – 4 100 грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 16300 грн., що разом становить 20 400.00 грн.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1309-2905 від 28.11.2023 року у розмірі 20 400.00 грн. – відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Укр Кредит Фінанс" із рішенням суду першої інстанції не погоджується, вважає, що рішення є таким, що прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права з огляду на наступне.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до п. 4.12 кредитного договору №1309-2905 від 28.11.2023 р. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі – строк кредитування). Надання додаткових грошових коштів Позичальнику у рахунок кредиту на підставі Додаткової угоди не змінює строк кредитування.
Дата повернення (виплати) Кредиту 22.09.2024 року. Строк дії договору є рівним строку кредитування. У будь-якому випадку Договір діє до 24 (двадцять четвертої) години (включно) доби, наступної після дати повного та належного виконання. Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Продовження строку кредитування або строку дії Договору або строку виплати кредиту в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим Договором.
Тобто, згідно п. 4.12. Кредитного договору визначено законне право позивача нараховувати проценти за користування кредитом в межах строку договору (кредитування) погодженому між сторонами, а саме в межах 300 календарних днів (до 22.09.2024 р.), що було здійснено ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Враховуючи викладене, суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що умови кредитного договору є завуальованими та двозначними, оскільки строк кредитного договору є погодженим мій сторонами та становить 300 календарних днів (до 22.09.2024 р.) згідно п. 4.12 договору, що є прямою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Позивач законно нарахував проценти за користування кредитом (згідно п. 4.10. та 10.1. кредитного договору) протягом строку договору, що визначені в п. 4.12 кредитного договору.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового та юридично необґрунтованого висновку, фактично позбавивши позивача законного права на отримання відсотків за користування кредитними коштами. Суд першої інстанції безпідставно ототожнив повернення відповідачкою тіла кредиту в розмірі 4 100.00 грн. із повним виконанням зобов`язань за кредитним договором, не врахувавши, що відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України обов`язок позичальника не обмежується лише поверненням суми основного боргу, а включає також сплату відсотків за користування кредитними коштами.
Відповідачка фактично користувалася кредитними коштами протягом усього строку кредитування, однак відсотки за користування такими коштами не були сплачені, що свідчить про неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Незважаючи на це, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

20.01.2026 року надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача. Однак, документ не підписано ЕЦП, тому суд не бере його до уваги.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Законом України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (далі Закон № 675-VIII) на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону № 675-VIII унормовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною третьою ст. 5 Закону № 675-VIII установлено, що правочин не може бути визнано недійсним у зв`язку з його вчиненням в електронній формі, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII).
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 28.11.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №1309-2905 шляхом акцептування позичальником оферти кредитодавця за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (далі - договір).
Відповідно до п. 4.1 договору кредитодавець надає позичальникові на умовах, передбачених договором, грошові кошти (кредит) в кредит у сумі 3 200.00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.
Згідно з п. 4.12 договору строк кредитування складає 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 11.12.2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування.
Знижена процентна ставка становить 2,50% в день. Проценти за користування кредитом нараховуються з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит.
Пункт 8.5 договору передбачає право кредитодавця вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання всіх інших зобов`язань, передбачених цим кредитним договором та правилами.
В пункті 12 договору позичальник зазначив номер особистого електронного платіжного засобу : НОМЕР_1 .
Факт видачі кредитних коштів за договором №1309-2905 від 28.11.2023 року в сумі 3 200.00 грн. шляхом перерахування на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 , яка була зазначена ним у договорі підтверджується листом про перерахування коштів виданого АТ КБ «Приватбанк» та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 .
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту — 3200.00 гривень; строк кредитування — 300 днів; базовий період — 14 днів; знижена % ставка – 2.50% в день, стандартна відсоткова ставка – 3.00 % в день.
01.12.2023 року - Між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відповідачем було укладено Додаткову угоду відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 900.00 грн.
Відповідно до п 2.3 після надання Кредитодавцем позичальнику у Кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 4 100.00 грн., яка складається з суми кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, та суми додаткових грошових коштів, наданих позичальнику у кредит на підставі цієї Додаткової угоди (далі – сума неповернутого Кредиту).
Сторони згодили у п. 2.4 договору, що позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого Кредиту у строки та на умовах, викладених у Договорі, з урахуванням умов цієї Додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених договором. Крім того, Позичальник підтверджує наявність власного зобов`язання перед кредитодавцем сплатити несплачені проценти у строки та на умовах, викладених у Договорі.
Пред`являючи позов, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» покликалося на те, що відповідач своїх обов`язків за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 23.05.2025 року становила 40 545.50 гривень, однак, застосувавши програму лояльності і списавши частково заборгованість за нарахованими процентами у загальній сумі 20 145.50 гривень, заявлено до стягнення заборгованість в розмірі 20 400.00 грн.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що за кредитним договором нарахування відсотків здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і усупереч узгодженій вартості кредиту.
Врахувавши подану відповідачем платіжну інструкцію від 10.07.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила 4 100.00 грн. за договором №1309-2905, при узгодженій вартості кредиту 3200 грн., в зв`язку з чим суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив.
Проте колегія суддів з таким висновком не погоджується.

Суд першої інстанції ототожнив повернення кредиту в розмірі 4 100.00 грн. із повним виконанням зобов`язання за кредитним договором №1309-2905 від 28.11.2025 року, не врахувавши, що відповідно до Додаткової угоди від 01.12.2023 року відповідачу було надано додаткові грошові кошти, таким чином сума основного боргу збільшилась з 3200.00 грн. до 4100.00 грн.
За наведених обставин висновок суду попередньої інстанції про відмову в задоволенні позову через виконання зобов`язання у повному обсязі не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки обов`язок позичальника не обмежується лише поверненням суми основного боргу, а включає також сплату відсотків за користування кредитними коштами.
Разом з тим позов до повного задоволення не підлягає, адже щодо відповідача здійснено неправомірне нарахування заборгованості поза узгодженим строком кредитування.
При стягненні заявленої позивачем решти заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між сторонами умовах кредитного договору, а саме відповідно до розрахунку заборгованості за договором №1309-2905 від 28.11.2023 року, здійснено розрахунок заборгованості з 28.11.2023 на суму позики 3200.00 грн., ставка 2.50%, з 01.12.2023 р. сума позики збільшилась до 4100.00 грн. (відповідно до Додаткової угоди від 01.12.2023 року), відсоткова ставка 2.50% за день користування кредитом, станом на 11.12.2023 р. залишок нарахованих та непогашених відсотків складає 1367.50 грн., а не на завуальованих, двозначних умовах, які дозволяли кредитору нараховувати непропорційно значні суми грошових коштів за користування кредитом, а саме до 23.05.2025 року (а.с. 20 - 22).
Посилання апелянта на правомірність нарахування відсотків у межах строку дії договору є необґрунтованим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розрахунок заборгованості здійснено за період після спливу строку кредитування до 23.05.2025, тоді як п. 4.12 договору, апелянт вказував, що розрахунок проведено до 22.09.2024 року та нарахування процентів за користування кредитом було зупинено (а.с. 51 зворот).

Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.
Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначав, що з огляду на приписи частини четвертої ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
Як убачається, суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин увагу на наведені обставини не звернув, що призвело до ухвалення рішення, яке не може залишатися чинним.
Отже, враховуючи, що тіло кредиту в розмірі 4 100.00 грн. сплачено відповідачем, тому до стягнення на користь нового кредитора підлягає заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором з 28.11.2023 по 11.12.2023 року в розмірі 1367.50 грн., що складається з простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Підставою для прийняття нової постанови - про часткове задоволення позову відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач при зверненні до суду першої інстанції сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн., та за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн., що у сумі становить 6056,00 грн.
Оскільки позов задоволено частково, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 6.7% від сплаченого судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 40 грн. 53 коп.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» адвоката Мельник Вероніки Сергіївни задовольнити частково.
Скасувати рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2025 року.
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 1367 грн. 50 коп. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір в розмірі 40 грн. 53 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді:            Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.